SERIÁL NETFLIX
Čau…
Jotasuke…
VÁŽNÉ NERVOVÉ ZHROUCENÍ
Odkud zná moje číslo?
Jo, tehdy.
Už je to dlouho.
Teď vlastně nic nedělám.
Jak se vede, Jotasuke?
Co?
Joto.
Co říkal Jaguči?
Říkal, že nemá čas.
Nějaký vtip?
Talentovaní lidé jsou podvodníci. Zlepšují se i bez dřiny,
zatímco tvrdě pracující obyčejní lidé mají své hranice.
"Je to jen jiná varianta tvého předchozího díla."
Neflákal jsem to.
Tehdy jsem se fakt snažil.
Zvládneš to.
Jen v tom pokračuj.
Jak jsem to přesně namaloval?
Snažil jsem se napodobovat sám sebe.
Kdo si myslím, že jsem?
Je to ostuda.
Když jsem poprvé viděl Jotasukeho kresby, došlo mi…
že nemám talent.
Zlepšuju se jen tréninkem.
Tak budu trénovat, dokud se nevyrovnám géniům.
TOKIJSKÝ INSTITUT UMĚNÍ
Zítra začínají zimní prázdniny.
Zimní prázdniny?
Není to moc úkolů?
Paní učitelko,
můžete mi dát na prázdniny dalších deset úkolů?
- Co? - Co?
Samozřejmě.
Připravím ti je.
Dobře.
Ty jsi dříč.
Co je dneska vlastně za den?
Co?
Paráda!
Hodně štěstí.
- Slavíš Vánoce, Jatoro? - Nemyslela jsem, že Vánoce jsou pro nás.
Vypadají úžasně.
Počkat.
NAKRESLIT UHLEM
Co je, nemáš rád sladké, Jaguči?
Ne. Ale tenhle dortík…
Je to jen piškot a šlehačka. Je moc jednoduchý a sladký.
Ale když přidáš jahody, nemůžu se ho nabažit.
Nejde jen o chuť.
Na bílé šlehačce je jedna velká červená jahoda
a k tomu několik červených kousků uvnitř.
To je hlavní bod, který přitahuje tvé oči.
Mimochodem,
slyšel jsem, že jsou oblíbené, protože Japonci milují bílou a červenou.
Páni.
Takže o tomhle přemýšlíš?
Bereš to fakt vážně.
Dokonce jsi chtěl i víc úkolů.
To protože nemám talent.
Aha.
Tak nebudu rušit.
Všechny oblíbené věci mají nějakou silnou stránku.
Taky ji chci,
svou vlastní zbraň.
Ano, s tou vlastní zbraní souhlasím.
Myslíte si, že použití barev může být zbraň?
No, barvám by ses měl spíš vyhnout.
Ovládnout barvy je těžké.
A než složíš první zkoušku, nemůžeš barvy použít.
Proč nepřehodnotíš způsob využití materiálů?
Nařezat plátno nebo malovat prsty je super.
Ale moje práce není okázalá.
Tak jsem to nemyslela.
Každý z materiálů má svůj jedinečný detail.
I když neslouží k tvorbě uměleckého díla.
Podívej se na tohle.
Gáza, hedvábí, prst, těrka.
Všechno to rozmazává jinak.
Materiály jsou důležité.
Malby nejsou dvourozměrné, ale trojrozměrné.
Změnou použití materiálu
se rozšíří tvé možnosti vyjádření.
Jako vynálezy, že?
Ano!
Tady máš další úkoly na zimní prázdniny.
Děkuju…
Co?
Přidala jste jich jen pět.
Musíš experimentovat s vymýšlením materiálů.
Trénink je důležitý,
ale během zimních prázdnin se soustřeď na experimenty a výzvy.
A taky
si během svátků pořádně odpočiň.
Tak šťastný nový rok!
DÍKY ZA TENTO ROK! SILVESTR
Páni.
Paráda.
Váleček dokáže uhel rovnoměrně rozprostřít.
Taky se mi líbí krejčovská tužka od mámy.
Je měkká, ale tah vypadá hrubě.
Ale jak to začlenit do svých obrazů?
Jatora to nebere.
Asi má moc práce. Tak jdeme.
Měl by si odpočinout alespoň o svátcích.
- Nemáš letos zkoušky i ty? - Tak trochu.
Haló?
Sumido? Promiň, ale asi to nestihnu.
Přidám se k vám pak.
Jo, jasně.
Tak zatím.
Ahoj.
Ach jo. Jak se tohle skoulelo?
PŘÍCHOZÍ HOVOR, JOTASUKE TAKAHAŠI
Haló?
Jaguči, půjdeš se mnou na Nový rok do svatyně?
Díky za pozvání.
To je fuk.
Nečekal jsem, že půjdeš.
Proč vždycky skončím zrovna s ním?
Jsem masochista?
Jaguči.
Omlouvám se za ten telefonát.
Nemusíš se tvářit tak šokovaně.
Minule i dneska
mi máma řekla, abych šel ven.
Řekl jsem jí, že nemám kamarády.
Mrzí mě, že jsem tě pořádně nevychovala.
Myslel jsem, že ji přesvědčí, když mě odmítneš,
tak jsem ti zavolal.
Ty máš kamarádů spoustu.
V seznamu kontaktů mám jen své rodiče, Hašidu a tebe.
Promiň, že otravuju.
Tvoje máma je dost jízlivá. To mě mrzí.
Ale klidně mi můžeš volat. Vždyť jsme kámoši.
Ne, nejsme.
Tak proč jsi mi dnes zase volal?
To ti neřeknu.
„Neměl jsem sem chodit.“
Takhle to do nového roku nechci.
Jotasuke, proč mě nemáš rád?
Víš, já to s uměním myslím vážně.
To je víceméně ten důvod.
Asi to nepochopíš.
Ty máš všechno.
Ale já mám jenom umění.
Vlastně
jsem rád, že tě znám.
Mám rád schopné lidi.
Ale měl bych je radši, kdyby nedělali do umění.
- Co? - Deset….
- Jsi fajn, Jotasuke. - Osm, sedm, šest…
Ale taky tě příšerně nenávidím.
Jedna!
- Šťastný nový rok! - Šťastný nový rok!
Odpočet skončil.
Šťastný nový rok!
Co? Ty magore.
Jen ti trochu závidím.
Omlouvám se, jestli jsem ti zkazil náladu.
Na ostatních mi normálně nezáleží.
Ale když vidím tebe, Jaguči, tak mě to štve.
Vážně? To moc rád slyším.
Nevěděl jsem, že jsi tak divnej.
Páni, jsem fakt šťastnej.
Jsem jen normální člověk,
ale pro jednoho talentovanýho kluka
jsem výjimečný.
Dobře. Budu se snažit.
Odpadl, hned jak přišel ke mně domů.
Musel být unavený.
Nech ho spát.
TOKIJSKÝ INSTITUT UMĚNÍ
Šťastný nový rok!
Odpočatí? Bavili jste se? Splněné úkoly?
- Bavil jsem se. - Já jsem moc odpočívala.
- No tak, lidi. - Pardon, že jdu pozdě.
Je to těžký.
Omlouvám se, že sem toho nosím tolik.
ZASEDACÍ MÍSTNOST
Skvělé.
Ano, je to skvělé.
Děkuju.
Vidím, že někdy zápasíš s materiály,
ale postavil ses tomu čelem.
Hlavně na tomhle obrazu je vidět tvůj potenciál.
Jak jsi udělal ten písčitý vzor?
- Používal jsem krejčovskou tužku. - Aha.
Různé materiály jsou super.
Když jsem použil něco nového, tak i objekty, které mi nešly,
byly najednou úplně snadné.
Ukázalo mi to věci, které by mě jinak ani nenapadly.
Uvědomil jsem si, jak jsem svoje díla omezoval.
Ale všimnou si toho jen ti, co mají dost praxe.
Zbývá jen 45 dnů.
Ať se ti to líbí, nebo ne, za 45 dní všechno skončí.
Poslední pokus.
Dej do toho všechno.
Dobře.
Maki.
Zítra máš test, že jo? Držím ti palce.
Zkoušky jsou těžký.
Všichni od nás chodili na TUMU. Určitě tě to stresuje.
Měla jsem nejlepší známky. Ale neboj.
- Ty jen… - Řekla jsem, že se bojím?
No tak. Nezlob se.
NÁRODNÍ ZKOUŠKY
Je konec…
Je konec!
Teď se můžu soustředit na praktickou zkoušku.
Tak jsem to nemyslel.
Asi se nejde našprtat všechno na poslední chvíli.
- Pojď se najíst. - Jasně.
Kuwana?
To je Jaguči!
Ten blonďák s piercingy.
To je tvůj kamarád, Maki?
Jsme ve stejné třídě.
Holky chodí na TUMU.
Uvidíme se v přípravce.
To je kočka!
Nejlepší studentka v přípravce.
Vážně?
Ale ulevilo se mi. Myslel jsem, že přípravky budou nudný.
Ale je tam překvapivě veselo.
To napětí je strašně trapné.
Dřív jsme měli jen 4 hodiny.
Teď pracujeme 12 hodin denně.
Dobré ráno.
Věděli jste, že žraloci mají víčka?
Mořští živočichové jsou úžasní.
Má dobrou náladu, i když se blíží zkoušky.
Zbaví tě to stresu.
S různými materiály
jsou teď moje černobílé obrazy ještě barevnější.
Rozšířil jsem si svůj rozsah.
Třeba si dokážu zlepšit i olejomalbu.
Ode dneška se budeme soustředit na kresbu,
- každý den dva obrazy. - Cože?
A co olejomalba?
Mezi první a druhou zkouškou budete mít 10 dnů.
Na olejomalbu se zaměříme pak.
Ale i když tu první zkoušku zvládneme, pořád je tu ta druhá.
Jaguči, vyfoť svůj obraz a dílo, které se ti líbí.
Co?
Hoď je do černobílé.
Dobré dílo je dobré
v barvách i černobílé.
Když se zlepšíte v kresbě, zlepšíte se i v olejomalbě.
Teď vám rozdám úkoly.
Má pravdu.
I tak je ale moc riskantní,
teď není vhodná doba na olejomalbu.
Mezi námi, jen Kuwanina olejomalba má svůj vlastní styl.
Já to chápu.
Ale středoškoláci nemají čas.
Pro olejomalbu na TUMU je kresba základní předpoklad.
Zkoumají, jak dobře se dokážeš vyjádřit.
Opakující studenti jsou schopní.
Ale jako středoškoláci sotva zvládneme zkoušku.
Jinak řečeno, musím vsadit všechno na první zkoušku.
Nemá smysl zkoumat ostatní, když ještě neprošli.
Musím soupeřit s těmi, co přijali.
Na stylu nezáleží, všechna přijatá díla jsou skvělá.
Proč? Jsou výraznější?
Ne. Něco mě na nich přitahuje.
Co?
KUWANA
Co?
Ale, ale.
Není to práce mojí starší sestry?
Kuwano.
Tvoje sestra měla nejlepší známky jako středoškolačka, co?
Mám ráda tenhle větřík.
Dáš si?
- Děkuju. - Myslel sis, že to je moje práce?
To slýchám často.
U sester je to vždycky podobné.
To je tvoje dílo?
Hodně ses zlepšil.
Nemyslím to zle.
V přípravce jsi udělal největší pokrok.
Tvrdá práce se začíná vyplácet.
No,
nechci to slyšet od nejlepší studentky.
Nikdy se nedostanu na první místo.
Chodíš sem často?
Jo.
Je od nás ze třídy?
Když vidíš ty lidi v depresi,
necítíš, že na tom nejsi až tak špatně?
Slyšíš mě?
Jsem hrozná.
Chápu tě.
Vážně?
Asi mě překvapilo, že to slyším od tebe.
Navíc…
Jaguči!
Měj se.
- Díky za tohle. - Jasně.
Porovnáváš svoji práci s těmi přijatými?
Bez ohledu na styl
jsou přijaté práce výjimečné.
Taky bych chtěl, aby moje obrazy vypadaly tak dobře.
Jaguči, ještě máš sílu?
- Ano. - Dobrá.
Tak na tomhle skicáku B6
zkus vytvořit co nejvíc kompozic z kruhů a trojúhelníků.
Prvních deset bude snadných.
Ale pak musíš udělat kompozice, které obvykle neděláš.
Tím přirozeně rozšíříš svůj repertoár.
Počkejte.
Ptal jsem se, jak se moje dílo liší od těch přijatých.
To je zbytečné.
Pitvat díla ostatních je dobré.
Ale je nebezpečné pouštět se do porovnávání.
Neměl bys usilovat o první místo, ale vytvořit vlastní mistrovské dílo.
Chce se mi spát.
Jen jednou bych se rád vyspal, jak budu chtít.
Sakra!
Atmosféra se zhoršuje.
To je přirozené.
Spoustu hodin denně jsme zavření v místnosti pod zářivkami
a děláme sami úkoly, které nemají správnou odpověď.
Ahoj.
- To je neobvyklé. - Co?
Dnes nic nejíš.
- Dáš si? - Ne, pořád mi něco dáváš.
Když nebudeš jíst, tak neprojdeš.
- Přeháníš. - Kdepak.
Pamatuješ na tu černovlasou holku z testů?
Byla v nemocnici
kvůli spánkové deprivaci a poruše přijmu potravy.
Tolik se nadřela.
Možná dřela až moc.
Řekla, že nemůže letos dělat zkoušky.
Jsem hrozná.
Jen jsem se dívala, jak se mi hroutí kamarádi.
Ale když už jsem tady,
může se na mě stejně dívat někdo jiný.
Ty za to nemůžeš.
Cesta na uměleckou školu je osamělá.
Nemáme moc času ani žádnou správnou odpověď.
Je to šílený.
Je to naše zodpovědnost,
abychom se nezhroutili.
Je jedno, jestli někoho přijmou, nebo ne.
Jaguči,
nikdy tě netrápilo nic, než snaha odvést dobrou práci, co?
Cože?
Necítils někdy, že tě něčí slova při malování táhnou dolů?
Napadlo tě někdy, že si můžeš umění užít víc bez toho člověka?
Jo.
Je někdo, koho mám rád, ale zároveň ho hrozně nenávidím.
Ale taky jsem díky němu něco pochopil.
Nikdy jsem si nemyslel, že ty a tvoje sestra tvoříte podobně.
Tvoje umění má hloubku a je jasnější.
Kuwana
se pořád srovnává se svou starší sestrou.
A myslí si, že nemůže být lepší než starší ségra.
A to ani když dostane nejlepší známku
nebo složí zkoušku.
Ale její sestra není skutečný nepřítel.
Život umělců
rozhodně není snadný.
Ale…
Já to věděl. Kuwana je fakt skvělá.
Už jdeš domů, Jaguči?
Jo.
Promiň, že mě to tak vzalo.
O nic nejde.
Tady.
Ačkoliv se nic nevyřešilo,
už je mi o něco líp.
Jsi silný, Jaguči.
Ze zkoušek všichni blázní.
A pochopitelně,
já nejsem výjimka.
Kopřivku jsem neměl už od základky.
Asi je to lepší, než onemocnět.
Moc dobré.
Do první zkoušky
zbývá jen týden.
Překlad titulků: Jan Tvrdík