EN NETFLIX-SERIE
HELPLESS EVEN IF I KNOW WHAT TO DO
Hör upp.
Jag meddelar de nya delade klasserna nu.
Nya klasser?
Det är snart dags för examen.
Ni delas in i fem klasser
och instrueras i små grupper.
Jag ropar upp namnen.
Aikawa, du går i klass C.
Ota, du går i klass B.
-Asano… -Provet…
-…du går i klass A. -…kommer.
Klass D är på fjärde våningen.
Det visade sig,
att Yotasuke inte har varit här sen dess.
Du behövde inte ens skapa konst.
Se inte så bister ut.
Hashida.
Jag är glad att vi går i samma klass igen.
Ja. Jag är också glad att vara med en vän.
Det var inte dig jag menade. Titta där borta.
Jag pratar om Kuwana. Hon är så söt.
Den sortens ögongodis får mig att jobba hårdare inför provet.
Det finns många med unika konststilar i den här klassen.
Verkligen.
Klassens instruktör måste vara knäpp.
Det är jag, Oba. Jag är klassens instruktör.
Nu kör vi.
Här. Här är schemat fram till tentorna.
Från och med nu vill jag att ni alla lär er
anpassningsförmåga.
-Anpassningsförmåga… -Ni ska ta er an olika uppgifter.
Hittills har jag fokuserat på att förbättra mina färdigheter.
Nu måste jag förbereda mig för provet.
Jag delar ut uppgiftsbeskrivningen.
OLJEMÅLNINGSUPPGIFT: MÅLA NÅT SOM ÄR VIKTIGT FÖR DIG
Va?
Det finns inget ämne.
Fantasifulla uppgifter är standard på konstskolornas prov.
Då så, lycka till.
Det är sant att konst inte bara är att måla det man ser.
Men jag vet inte vad jag ska göra utan modell.
Jag har övat på att skapa konst baserat på vad jag ser.
Men det finns inget jag kan hänvisa till.
Nej.
Inga fler ursäkter.
Om det här var det riktiga provet skulle jag vara en dålig förlorare.
Nåt som är viktigt för mig…
När jag tänker efter,
hade jag inte skapat konst utan Mori.
Samma för Saeki Sensei. Hon är lite konstig,
men utan henne hade jag inte gått med i konstklubben.
Jag hatar att erkänna det, men om Ryuji inte hade bjudit mig…
Koigakubo lade märke till min passion,
och killarna har alltid stöttat mig.
Människorna i konstklubben tog också hand om mig.
Även Hashida,
Oba Sensei
och Kuwana.
Band?
Kontakter?
Vi är sammankopplade
via strängar?
Nåt viktigt.
Kontakter.
Strängar.
Okej. Det här blir mitt ämne.
FÖRHÖRSRUM
Det är en rolig tolkning.
Men du är inte anpassningsbar.
Jag vill att du reagerar mer på beskrivningen och ämnet.
Bra konst uttrycker tydligt konstnärens tankesätt.
Säg mig,
såg banden ut som strängar, Yaguchi?
-Ja. -I så fall är det okej.
-Jag antar det. -Okej.
Här.
Din nästa uppgift.
OLJEMÅLNINGSUPPGIFT: VÄLJ EN TITEL OCH SKAPA KONST AV DEN.
Ännu en fantasifull uppgift.
Anpassa dig och reagera på uppgiften.
Välj en titel först
och utveckla den.
Konsten i mitt huvud är bäst.
BLOMMA = SJÄLVFÖRTROENDE
Men,
med ett penseldrag
och ett till,
gör jag själv
min konst
värre och värre.
Yuka!
Förlåt.
Vad hände?
Inget.
Oroa dig inte.
-Det är bara dumt. -Okej.
Vad var det för fel på Ryuji?
Dumpad igen?
Förresten,
-Mori kom igår. -Va?
Ni gick om varandra.
Jösses. Jag vill gärna träffa henne.
Jag gillade Moris änglakonst.
Menar du det stora verket målad på en F100-duk?
Den var stor, eller hur?
Jag har till och med svårt att använda F15 inför provet.
Du kan väl försöka
att skapa ett verk på F100?
En F100?
Du har väl bara övat inför provet?
Du blir bättre genom att lära dig.
Men ett konstverks kvalitet avgörs inte av teknik.
Den här animeringen är jätterolig!
Ja, det är jättekul!
Jag står nog över.
Just nu vill jag fokusera på att göra så många verk som möjligt.
Jaså?
Jag förstår.
Dagens uppgift är att hitta ert motiv i rummet.
Det blir en finaltävling nästa månad.
Gör ert bästa.
Äntligen ett konkret ämne!
Vi har bara haft fantasifulla uppdrag på sistone.
Jag är så glad.
Klockan borde vara mittpunkten.
Det ser bättre ut.
Penseln är
så tung.
Faktum är,
att jag har ingen styrka i armarna.
Varför då?
Lägg av. Sluta komma med ursäkter.
Fortsätt tills det är klart.
Nåt sånt här?
-Förlåt. -Inte alls.
Det känns som om jag sugs in.
Jag har varit med om det flera gånger.
Gränsen mellan konstverket och mig suddas ut.
Men jag känner det inte i min konst.
Jag gör den en nyans mörkare här.
Du blir bättre genom att lära dig.
Jag är inte alls bra.
Jag kan inte ens skapa konst utan att titta på nåt.
Det är därför jag försöker förbättra min komposition.
Det är därför…
Jag…
Du förstår inte den sanna kärnan alls.
Jag vill bryta mig loss.
Detta är djupare än att bli godkänd eller inte.
Jag kan inte vänta till provet.
Jag måste göra nåt fel.
Något grundläggande, kanske.
BILDSAL
Jag förstår.
Då gör vi det nu.
Tack så mycket.
Duken är så tung.
Jag underskattade F100-duken.
Det är svårt att bara få upp duken.
Jag tänkte att det kunde trigga nåt.
Jag sa att jag skulle göra ett F100-konstverk.
Herregud…
Tänk om jag gör nåt svagt trots storleken?
Yaguchi.
Det finns inga misslyckanden.
Men jag misslyckas hela tiden.
Menar du att få dålig kritik från din lärare i skolan?
Eller är det för att du är missnöjd med din konst?
Godkännande eller inte, popularitet eller inte,
det finns alla sorters standarder av konst i världen.
Men Yaguchi,
när du gjorde den blå målningen,
tänkte du på misslyckande då?
Visst, chansen att komma in på TUA med den tavlan är liten.
Men det var verkligen bra konst.
Yaguchi.
Visa mig vad du vill uttrycka.
Konst är trots allt ett språk utan ord.
Försök att inte tänka på misslyckande.
De färdigheter och den kunskap du har lärt dig fram tills nu
tillsammans med detta arbete,
står alla vid din sida.
Det ska jag.
Det jag vill uttrycka.
Såg banden ut som strängar, Yaguchi?
Jag har inte hittat svaret än.
BAND
I mitt huvud
skiljer sig banden från ödet.
De förändras hela tiden.
Men hur ska jag uttrycka det i min konst?
Ryuji.
Öppna dörren.
Ryuji.
Din skola ringde.
Varför har du skolkat?
Jag jobbar deltid för att betala tillbaka.
Det är inte poängen!
Varför blev det så här?
Vad gick fel med dig?
Fan!
Yuka-chan.
Mormor.
Är du skadad?
Jag tog med söta apelsiner.
MORI: KOM OCH HÄLSA PÅ MIG I MAU!
Förlåt, lämna mig ifred en stund.
I slutändan,
har jag inte hittat min definition av ett band än.
Jag vet att jag inte borde stressa,
men jag måste börja måla.
Att skapa ett F100 verk kommer att ta en evighet.
Yatora.
Du överraskade mig.
Jag trodde inte att nån var här.
Om du måste dumpa känslor,
säg det bara.
Va?
Om det får dig att må bättre,
kan jag vara din soptunna när som helst.
Vänta,
ska det snöa idag?
Jag antar att du mår bra.
Yatora.
Du är faktiskt en bra kille.
Ja, visst.
Är det en F100-duk i samma storlek som Moris verk?
Det stämmer.
Provet närmar sig och du lägger tid på ett F100-verk.
Yatora.
Ingen lektion idag?
Det är ganska långt.
Vi måste byta buss till MAU.
Är det okej att jag kommer?
Självklart.
MORI:KOMMER DU MED YAGUCHI? I ATELJÉN, DÅ!
Sist hon besökte konstklubben
såg hon ledsen ut över att inte få träffa dig.
Då är det okej.
Är du rädd för att träffa Mori?
Jag är spänd på att se Moris nya verk av ängeln.
Du då, Ryuji?
Va?
Väntar du här?
Förlåt.
Jag ville inte åka hem.
Jag ville bara ta en promenad.
Menar du allvar?
MUSASHINOS KONSTUNIVERSITET
Så det här är Moris ateljé.
Ursäkta mig.
Mori är inte ens här.
En buddhistisk bild?
Jag väntade mig en ängel.
Men varför en buddhistisk bild?
När jag skapar konst ber jag.
Jag förstår.
Mori har sagt samma sak från början.
Hon har inte ändrat budskapet,
bara hennes sätt att uttrycka det.
Jag har bara tänkt på komposition.
Men komposition är bara ett verktyg, inte budskapet.
Har jag använt verktyg för att skapa verktyg hela tiden?
Det är fantastiskt.
Så vackert.
KOKUBUNJI-STATIONEN
Snälla.
Kan du vara modell?
-Förlåt, jag kan inte. -Ryuji.
-Din pojkvän? -Modella för oss nästa gång.
Jag är ledsen.
Tack för att du väntade.
Du var snabb. Är du klar?
Ja.
Jag träffade inte Mori,
men att se hennes verk gjorde mig sugen på att måla.
YAGUCHI: DU ÄR UPPTAGEN. JAG KOMMER TILLBAKA.
TERPENTIN PENSELRENGÖRINGSMEDEL
Band…
I mitt huvud kan band se ut på många sätt.
Vissa band är sköra, som strängar.
Vissa band gör ont som knivar.
Formen förändras hela tiden.
Med passion
kan de omgivande formerna påverkas.
De blir starkare för varje slag.
För mig är band kanske
mer som metall.
Jag vet inte riktigt.
Men på nåt sätt,
känns det som om jag sugs in i min konst.
Vad tycker du?
Det är bra.
Det är jättebra.
Yaguchi,
jag älskar det här verket!
Temat är att band är som metaller som ändrar form.
Ser du att hålet i mitten är en ugn?
Jag är rörd
av en elevs tillväxtprocess.
Du har vuxit,
Yaguchi.
Tack så mycket.
TOKYO KONSTINSTITUT
Den är superbra!
Häftig!
-Jaså? -Ja, absolut!
Jag visste att du kunde, Yaguchi.
Yaguchi.
Den sista tävlingen är nästa vecka.
Uppfattat.
Jag hade bara
kul när jag gjorde den.
Är det här bra konst?
Tack så mycket, Mori.
Lugn.
Jag har massor kvar att göra.
Komposition är bara ett vapen.
Det kan inte vara temat.
Mina tankar och visioner är viktigast.
Vapnet är att uttrycka dem övertygande.
Vad har jag gjort hittills?
Mina ögon har öppnats.
Det här är bra, Yaguchi.
Det är intressant, Yaguchi.
Du är inte lite fräck, Yaguchi!
Lämna in ert arbete till tävlingen kl. 15.00 idag.
Uppgiften är
att skapa konst med middagstema.
Okej, börja.
Lugn.
Jag klarar det.
Det har gått bra på sistone.
Fortsätt så.
Nu ska vi se.
Hur gjorde jag det verket?
Du ser avslappnad ut, eller hur?
Hur kan jag slappna av?
Sluta härma mig.
Obas klass, kom in.
Ärligt talat är jag lite uppspelt.
Jag är trots allt bättre än förut.
Som väntat.
Min rankning är varken bra eller dålig. Du då, Yatora?
Tredje nedifrån?
Det är en annan version av verket med banden.
Dina senaste verk har definitivt förbättrats.
Men ditt arbete i tävlingen är bara en imitation av verket med banden.
Det är inte fräscht.
Du utmanade inte dig själv.
Du klarar inte provet i den här takten.
Men du har två månader kvar.
Kom igen!
Det är inte så!
Vet du hur mycket avgiften blir?
Jag förstår mig inte på konst.
Är det bra eller dåligt?
Du har rätt.
Men,
han gör sitt bästa eftersom han gillar det, eller hur?
Att göra saker jag gillar
betyder inte att det alltid är kul,
mamma.
Ja?
Yaguchi.
Vad gör du nu?
Undertexter: Carita Koro