‏- סדרה של NETFLIX -
‏רגע!
‏מה?
‏מה? את מוותרת?
‏יחסית לאומן, העין שלך לא טובה כל כך.
‏איך עוד זה נראה?
‏- שובר את הראש -
‏זה התחיל.
‏המטלה במבחן הראשון,
‏דיוקן עצמי.
‏דיוקן עצמי זו משימה קשה ‏דווקא כי היא כל כך פשוטה.
‏הדרך הקלה ביותר היא לצייר ‏את המראה החיצוני שלך,
‏אך זו חייבת להיות אומנות.
‏אומנים שונים לאורך ההיסטוריה ‏ציירו דיוקנאות עצמיים.
‏יש האומרים שהם משקפים ‏את האומן עצמו, באותו הרגע.
‏זו המהות של דיוקן עצמי.
‏במילים אחרות, המשימה הזו…
‏בודקת איך המועמד מפרש את עצמו.
‏יש לי חמש שעות.
‏אין טעם לא לסיים בזמן,
‏אז עליי להחליט במהירות.
‏ועכשיו,
‏אני מבין את החשיבות בכך שיש לי יתרון.
‏מבין כל האנשים האלה,
‏אם אתה לא מתבלט,
‏אתה תיכשל, בוודאות.
‏שיעור הקבלה בשנה שעברה לקורס צבעי השמן
‏היה כחמישה אחוזים.
‏רק אדם אחד או שניים בחדר הזה יתקבלו.
‏יצירה בינונית וחסרת ייחוד ‏תהיה גרועה ביותר.
‏להיפך, יצירה נוראית ‏אך כזו המושכת אליה את העין
‏יכולה לפחות להשאיר רושם.
‏קודם כול, עליי ליצור משהו שאני אוהב.
‏אבל הקומפוזיציה צריכה להיות ‏פשוטה ומרשימה יותר מהרגיל.
‏אז מה אני באמת חושב על עצמי?
‏גרסה אחת שלי מחוץ למראה, ‏ועוד אחת בתוך המראה.
‏כרגע, יש שתי גרסאות שלי בעולם הזה.
‏הפרחח והסטודנט המצטיין.
‏העובד החרוץ והפחדן.
‏הרומנטיקן והמציאותי.
‏דואליות.
‏אנטינומיה טבועה בכול!
‏אביע את הדואליות שלי כשאחשוף את שתי ‏הגרסאות שלי, בתוך המראה ומחוצה לה.
‏זה עלוב ומובן מאליו מדי.
‏זה לא נושא רע.
‏קשה לשפר תמונה בצורה פשוטה.
‏האם בכלל יש בי רק שני צדדים?
‏זה אמיתי?
‏אני כל כך מצטערת!
‏מה קרה?
‏כולם מביטים בי ברחמים. ‏-סליחה…
‏ומייד,
‏קולות העפרונות מתחדשים, ‏כאילו שזה לא עניינם.
‏לעזאזל!
‏לא יפסלו אותי על משהו כזה, נכון?
‏יביאו לך מראה בעוד חמש דקות.
‏חזרי למקום שלך, בבקשה.
‏בסדר. אני מצטערת מאוד.
‏כשהראי לא היה שבור,
‏הייתי שקוע מדי בדואליות.
‏אבל הרסיסים השבורים ‏משקפים היבטים שונים שלי.
‏קומפוזיציית הרסיסים לא רעה.
‏אבל זה לא ממש מספיק בשבילי.
‏אולי עליי לחלק את הדואליות עוד יותר.
‏משטח אופקי יכול להיסדק ‏ליותר חלקים מאשר משטח אנכי.
‏במקום פנים מול פנים…
‏מראה חדשה בשבילך.
‏תודה.
‏הקומפוזיציה הזו פשוטה.
‏המפתח הוא להראות בה יותר פרטים.
‏במילים אחרות,
‏זה מרוץ נגד הזמן.
‏קודם כול אשתמש בסרט דביק כדי ליצור מסגרות,
‏זה לא קולאז', אז זה אמור להיות בסדר.
‏אני אדביק את הסרט הדביק על כל מקטע שני.
‏אבחר את גוון המסגרת ואמלא אותה.
‏אסור להשתמש באבקה, ‏אבל שפשוף אמור להיות בסדר.
‏אני אקלף את הסרט הדביק ‏ואחשוב איך לצייר הצללה על הפנים.
‏אני אוודא שיש בתמונה ניגודיות ומובחנות.
‏אני צריך לצייר כמה שיותר פרטים ‏על מנת שהיצירה תהיה עשירה.
‏אבל עם יותר מדי פרטים, הקנבס יהיה עמוס מדי
‏והיצירה תהיה לא ברורה.
‏אז מה עליי לעשות?
‏יגוצ'י.
‏כאשר אתה מצייר אזורים מעוקלים,
‏אתה יכול לצייר ‏את הקווים בגוונים בהירים יותר
‏כדי שהם ייראו יותר תלת-ממדיים.
‏אני יכול לצבוע בגוון בהיר יותר בכוונה ‏חלקים מסוימים.
‏מאחר שהקומפוזיציה פשוטה,
‏אני צריך לשים דגש על העומק
‏כדי לעבות אותו.
‏נצא להפסקת צוהריים של שעה מעכשיו.
‏לא תוכלו להיכנס לחדר הזה, ‏אז קחו את הדברים שלכם לפני שתלכו.
‏נותרו שעתיים.
‏אוסיף פרטים אחר הצוהריים
‏ואתמקד בעיניים, בפה ובעגילים לפני הסיום.
‏אבל אני חייב להודות,
‏האווירה מתוחה מאוד.
‏אולי ארכוש חברים בהפסקת הצוהריים.
‏אבל רוב האנשים כאן ייכשלו.
‏זה בהחלט מלחיץ, אפילו בזמן האכילה.
‏סליחה.
‏את מדברת אליי?
‏אני ממש מצטערת ששברתי לך את המראה!
‏אני מתנצלת מעומק ליבי!
‏אה…
‏לא קרה כלום. זה בסדר.
‏להפך, זה שחרר אותי מהמתח.
‏אתה כל כך אדיב.
‏אני שמחה שלא הרסתי לך את העבודה.
‏ו…
‏בוא…
‏בוא נעשה שנינו את המיטב!
‏טוב.
‏אז להתראות.
‏כל כך עליזה.
‏מעולם לא ראיתי מישהו כזה ‏בקרב הסטודנטים לאומנות.
‏נראה שלא כל המועמדים עוינים.
‏לא, זה לא העניין.
‏כולם פוחדים.
‏- קמע לימודים -
‏גם אני.
‏לא אעצור עד הרגע האחרון.
‏אני יוצר אומנות מרצון, בסטייל ובייאוש.
‏ואו, זה מדהים.
‏המוח שלי בוער.
‏אני שובר את הראש.
‏כרגע, הידיים שלי מחוברות למוח שלי.
‏כל הרגשות מתקיימים יחד.
‏תקוותי הנואשת לעבור את המבחן,
‏יחד עם הרצון שלי להרוג את כולם.
‏כבר לא אכפת לי מהמבחן.
‏אני רק רוצה להכין את היצירה הזו.
‏ודאו שהשם שלכם כתוב.
‏זה נגמר.
‏יצירת האומנות הזאת
‏אנא הניחו עפרונות, ‏-מספיק טובה כדי לעבור?
‏או שתיפסלו. ‏-אין לי מושג.
‏בכל מקרה, המבחן הראשון הסתיים.
‏המראה שלך?
‏זה בטח היה אסון, יטורה.
‏בהחלט כן.
‏אבל אני מניח שזה חלק מהעניין של מזל.
‏בחדר שלי היה בחור ‏בחליפת צלילה שרקד בזמן שצייר,
‏ואישה יפה שכל הזמן נאנחה.
‏זה בטח היה גיהינום.
‏טוב, הבחינה הראשונה סוף סוף הסתיימה.
‏עבר זמן מאז שכולנו נפגשנו.
‏מה עם ברביקיו… ‏-היום אני רק רוצה ללכת הביתה ולישון.
‏מה איתך, יוטסוקה?
‏היה בסדר.
‏לא אינטנסיבי כמו שחשבתי.
‏היו כמה אנשים שהשיגו אחרים.
‏אבל שליש מהם באו רק בשביל החוויה והניסיון.
‏עכשיו אני מבין למה שיעור ‏הקבלה באוני' טוקיו כל כך נמוך.
‏האופנה היא להגיש מועמדות לאוני' טוקיו, ‏לא משנה מה.
‏אני בטח אעבור את הבחינה הראשונה.
‏אבל עם כל כך הרבה אנשים, ‏ודאי יש כאלה שעוברים רק כי התמזל מזלם.
‏מה שבאמת מפחיד
‏הוא המבחן השני.
‏קטטה אכזרית בין בני המזל לחזקים.
‏טוב, זה רק אם אעבור את המבחן הראשון.
‏חלק מהאנשים השיגו את האחרים…
‏אם כבר מדברים על זה,
‏הצצתי ביצירה שלה בדרך הביתה ‏והיא הייתה טובה.
‏טוב, די.
‏אין טעם לחשוב על זה.
‏בכל מקרה, המבחן הראשון הסתיים.
‏כל הכבוד
‏לי.
‏אצטרך לדאוג לגבי המבחן השני
‏אחרי שאשמע שעברתי את הראשון.
‏- מכון טוקיו לאומנות -
‏למרבה הצער, זה לא המקרה ‏בבחינה לאוני' טוקיו.
‏היי!
‏כל הכבוד לכולם.
‏אבל נותרו רק עוד שבעה ימים ‏עד לבחינה השנייה.
‏בואו נמשיך ליצור אומנות היום.
‏קשה מדי ללכת למכינה ביום שאחרי המבחן.
‏המוח שלי לא עובד.
‏תוצאות הבחינה הראשונה ‏יתפרסמו בעוד שלושה ימים.
‏אין זמן לבזבז.
‏אבל בכל זאת,
‏אני פשוט לא מצליח לשלוט במחשבות שלי.
‏בסדר.
‏אולי נצא כולנו מחר ונתאוורר קצת?
‏מה?
‏להתאוורר?
‏בתקופה כזו? ‏-כן.
‏כולכם עבדתם קשה מאוד.
‏לפעמים צריך פשוט לשאוף אוויר צח.
‏אבל…
‏יש רק שבוע עד הבחינה השנייה.
‏בכל שנה, בשלושת הימים שלפני ‏תוצאות המבחנים הראשונים,
‏אף אחד לא יכול להתרכז ביצירת אומנות.
‏חוץ מזה, למבחן השני בעוד שבעה ימים,
‏הם יבקשו מכם לסיים ‏ציור שמן תוך שלושה ימים.
‏עוד דבר אחד.
‏תצטרכו להגיש מחברת רישום.
‏שמעתי על המחברת הזו.
‏אבל מה זה בדיוק?
‏מחברת ציור היא מחברת ציור.
‏תציירו שם סקיצות,
‏ותכתבו מה בכוונתכם לעשות עם האומנות שלכם.
‏דרך אגב, אתם יודעים ‏איך נותנים ציוני בחינה באוני' טוקיו?
‏את הבחינה הראשונה תעברו ‏אם פרופסור אחד יאשר זאת.
‏אבל בבחינה השנייה,
‏תצטרכו לקבל את אישורם ‏של שני פרופסורים כדי להישאר במשחק.
‏ואז, כשכל המועמדויות יילקחו בחשבון,
‏כל הפרופסורים ישפטו את יכולת הביטוי
‏ואת המאפיינים הייחודיים של כל מועמד.
‏הם למעשה יבחנו מקרוב ‏את הכוונה שמאחורי האומנות.
‏כדי לסדר את המחשבות שלכם,
‏לא עדיף לצאת ולספוג גירויים?
‏בואו נצא! ‏-בואו נצא!
‏נצא… ‏-נצא…
‏כן! ‏-בסדר. פשוט כדי לשנות את מצב הרוח.
‏אני אראיין אותך עכשיו.
‏אוי ואבוי.
‏אני באמת לא מסוגל להתרכז.
‏אתה נראה גמור.
‏חבל לי עליו.
‏הוא אמר שהמראה שלו נשברה בבחינה הראשונה.
‏אולי הוא לא הצליח לצייר כמו שצריך.
‏יגוצ'י.
‏איך היה המבחן הראשון?
‏אם להיות כן,
‏אני חושב שעשיתי עבודה לא רעה.
‏אני מבינה.
‏זה מעניין.
‏אם תוכל לסיים את זה כמו שצריך, ‏זו תהיה עבודה חזקה מאוד.
‏יהיה חבל אם זה לא יסתדר.
‏איכשהו, אני מרגיש שהצלחתי ‏לשלב את מה שלמדתי עד עכשיו.
‏אבל…
‏אני לא יודע אם אני יכול להכין ‏משהו טוב כל כך במבחן השני.
‏ציירתי הרבה פחות ציורי שמן מרישומי עיפרון.
‏ובזמן האחרון ציירתי רק רישומים.
‏התחלתי ליצור אומנות בגיל מאוחר יותר מכולם.
‏הקומפוזיציות שהתאימו לרישומים ‏אולי לא מתאימות לציורי שמן.
‏ויש לי הבנה מועטה בצבעים,
‏או בתכונות צבעי השמן,
‏או במאפיינים של החומרים.
‏במילים אחרות,
‏לפניך ניצבים אתגרים רבים,
‏אבל אתה לא יודע איפה להתחיל.
‏טוב, פשוט חכה ליציאה מחר.
‏ניסע למקום כיפי ומלהיב.
‏טוב, אין כאן אף אחד.
‏היי. בוקר טוב…
‏היא תמיד לובשת מדים, נכון?
‏חוש האופנה שלה שונה מאוד ממה שציפיתי.
‏את אוהבת מוזיקת רוק?
‏היי!
‏סליחה שאיחרתי.
‏מה? רק שניכם?
‏בוקר טוב, אוקאדה.
‏ברצינות, בוקר טוב…
‏יגוצ'י, אתה לא נראה כל כך טוב.
‏אה, סקוראבה.
‏את חמודה כל כך היום.
‏כמה שהבגד שלך חמוד!
‏אני הייתי לובשת משהו כזה. ‏-אוקאדה.
‏איפה קנית את זה? ‏-כל כך חזקה.
‏הינה הכרטיסים שלכם.
‏מותר לצייר, אבל אסור לצלם בפנים.
‏חשבתי שאנחנו הולכים לבקר במוזיאון האומנות.
‏ואו!
‏השלדים חמודים כל כך!
‏תראו את הקימורים האלה!
‏אוקאדה.
‏היא כל כך מתרגשת.
‏לגמרי!
‏מדהים אותי שהיא מסוגלת להירגע בכזו קלות.
‏אני מבין.
‏עצרתי את נשימתי כדי ‏להישאר ממוקד כל הזמן הזה.
‏אבל
‏אם אני אמשיך לעצור את הנשימה,
‏אני איחנק.
‏אם לוקחים נשימה עמוקה,
‏זאת לא התבטלות.
‏ובכן. זה היה כיף.
‏שלד הלטאה המקושט הזה היה כל כך חמוד!
‏המיצג של מתן זריקה לתוך כלי דם גם היה יפה.
‏אני יודע.
‏היינו צריכים לקנות ציור של המיצג.
‏המורה אובה,
‏חוזרים למכינה אחר כך?
‏לא, נעשה סיבוב נוסף.
‏מה? ‏-מה?
‏בסיבוב הראשון, רק נהניתם.
‏בסיבוב השני, תחפשו השראה לאומנות.
‏המשימה היום היא ליצור אומנות מהתבוננות.
‏אתם תיצרו אומנות במכינה ‏בהתבסס על התצפיות שלכם כאן.
‏אל תציירו סתם.
‏תחשבו על ההבדל בין הסיבוב הראשון לשני.
‏מתברר שזו לא הייתה רק הפסקה.
‏אבל אם היו אומרים לי מלכתחילה שזו משימה,
‏הייתי מחפש משהו לצייר בסיבוב הראשון.
‏למרות שאני רואה את אותם דברים,
‏המיקוד שלי שונה לגמרי מהסיבוב הראשון.
‏לא נראה לי שזה רק אני.
‏כשמסתכלים על דברים כעל אומנות,
‏כל אחד נמשך לדברים שונים.
‏זה מה שחשבתי.
‏לא ציפיתי שתבחרו בדברים דומים.
‏למרות שישנן כל כך הרבה אפשרויות,
‏למה כולכם נמשכתם לדברים דומים?
‏האם זהו פרדוקס הבחירה?
‏בינגו! כל הכבוד, יגוצ'י.
‏כשיש יותר מדי אפשרויות, ‏לבני אדם קשה לבחור.
‏אבל שני הפריטים האלה של אוקאדה וסקוראבה…
‏נקודות המבט שלכן שונות מהאחרות.
‏למה בחרת באלה?
‏כי… אנשים מעניינים אותי.
‏אז נמשכתי יותר לצופים מאשר לתערוכה.
‏בזאת הייתה תאורה מגניבה.
‏אני מבינה.
‏מה הבעיה שלי?
‏הייתי בטוח שלאנשים יש השקפות שונות.
‏אני כזה עלוב.
‏פשוט טיפש.
‏ידעתי את זה מההתחלה.
‏אני פשוט אדם בינוני.
‏איך זה? הרבה זמן לא ערכנו הערכה פתוחה.
‏היו לכם כמה תגליות מפתיעות?
‏אתם לא צריכים להכריח את עצמכם ‏להיות מוזרים או לחקות אחרים.
‏למעשה, על ידי התבוננות ‏בעבודות של אנשים אחרים,
‏אתם יכולים לגלות דברים חדשים על עצמכם.
‏בסדר. מחר יכריזו על תוצאות ‏הבחינה הראשונה של אוני' טוקיו.
‏התוצאות יגיעו ב-10:00.
‏הן יופיעו על לוח המודעות ‏של האוניברסיטה ובאינטרנט.
‏תתקשרו אליי, בבקשה, לא משנה מה התוצאה.
‏אלה שיעברו בהצלחה צריכים ‏להגיע לשיעורי המכינה כרגיל.
‏אני לא אומרת שהתוצאות לא חשובות מאוד.
‏אבל בחודשים האחרונים,
‏התמודדתם עם החולשות והחוזקות שלכם.
‏לא הפסקתם ליצור.
‏יום אחד זה בהחלט יהיה נכס עבורכם.
‏בסדר. נתראה מחר.
‏זאת עשויה להיות הפעם ‏האחרונה שנתראה לפני המבחן.
‏איזו הרגשה מוזרה.
‏לא ממש.
‏זה יהיה שבוע לכל היותר, נכון?
‏היית כמו חתול חסר מוטיבציה אתמול.
‏הביטחון שלך חזר?
‏זה לא העניין.
‏רק אל תגיד שאני מוזר.
‏הידיעה שמחכה לי דרך ארוכה,
‏אולי מתסכלת, אבל גם מקלה.
‏אני עדיין מפחד לראות את התוצאות, ‏אבל עכשיו אני אדיש.
‏זה מוזר.
‏אני יודע.
‏להתראות, השידה.
‏להתראות.
‏יטורה הוא ממש
‏אדם מוזר.
‏- אוני' טוקיו, צבעי שמן ‏תוצאות המבחן הראשון -
‏בסדר, אני מבינה.
‏הבנתי. להתראות.
‏הינה הראשונה שעברה את המבחן הראשון,
‏קוואנה.
‏בוקר טוב.
‏אני היחידה?
‏לא, יש עוד שניים.
‏בוקר טוב.
‏-בוקר טוב.
‏והאחרון הוא…
‏בוקר טוב.
‏תרגום כתוביות: תמר דר