SERIÁL NETFLIX
Myslíte, že bych mohl
jít na uměleckou školu?
Nevím.
Ale když se pracanti pustí do toho, co mají rádi,
jsou nezastavitelní.
SBOROVNA
Víš, proč jsem si tě zavolal?
Vlastně ani ne.
No tak.
Nehraj to na mě.
Jsi chytrý kluk. Je to škoda.
Myslím to vážně.
Chci jít na uměleckou školu.
Ale nejsem bohatý, TUMU je jediná možnost.
Odkdy tě zajímá umění?
Přihlásil jsem se do kroužku.
Tohle jsi rodičům neukázal, že?
Já to věděl.
Nejdřív musíš přesvědčit rodiče.
My si soukromou školu nemůžeme dovolit.
Jaguči.
Můžeme?
Jsem Jatora Jaguči, student druhého ročníku.
Těší mě.
Nikdo mi neřekl, že se tu scházejí delikventi.
To je hrůza.
Chci se něco dozvědět o umění.
Snad si budeme rozumět.
Počkej. Možná bude fajn.
Působí docela inteligentně.
Protože letní prázdniny začínají už příští týden,
připravila jsem speciální plán pro 1. a 2. ročník.
Řiďte se jím a budete se zlepšovat.
Není toho moc, ne?
Vážně toho není moc?
Je toho dost!
Na zátiší a akvarely použijte tři nebo více předmětů.
Každému dílu dejte maximálně pět hodin.
Držte se toho pravidla.
Do sešitu můžete nakreslit cokoli, co se vám líbí. Dělejte si, co chcete.
V telefonu si veďte fotografický deník.
Nezapomeňte na kompozici.
Pak ho vytiskněte a odevzdejte.
A nakonec jedno umělecké dílo.
Může být v jakékoli velikosti a vyrobené z jakéhokoli materiálu.
3D nebo 2D, video nebo manga, na tom nezáleží.
Snažte si to užít co nejvíc.
Dnes si zkusíme zátiší.
A pak si to projdeme.
Projdeme?
Zhodnotí naše díla jedno po druhém.
To je hrůza.
Působí to hrozně profesionálně.
A všem ostatním to očividně jde.
Jaguči.
Asi nemáš potřeby. Půjčím ti je.
Děkuji moc.
To není vtip.
Tak dlouhé je to schválně.
Různým držením tužky můžeš vyjádřit různé výrazy.
Paní učitelko.
Už o tom nějakou dobu přemýšlím. Opravdu musíme dělat zátiší?
Na internetu je spousta dobrých umělců,
co nikdy zátiší nedělali.
Aha. Já… Půjdu rovnou k věci.
V malování se můžete zlepšit, i když nebudete dělat zátiší.
Ale je to technika, kterou může zkusit každý
a přinese rychlé zlepšení ve všech oblastech.
Je to jako naučit se vzorec, který můžete aplikovat mnoha způsoby.
Zlepší to vaše pozorovací a technické dovednosti.
Něco mi na tom nesedí.
Kreslím to tak, jak to vidím. Ale…
Je hrozně soustředěná.
To mě děsí.
Ano. Vedeš si dobře, Jaguči.
Celková kompozice je dobrá.
- Jaguči? - Ano.
Mori je výtečná,
ale teď se soustřeď na tohle.
Omlouvám se.
Při kresbě obrysů
použij tužku na měření velikosti, úhlu a vzdálenosti mezi předměty.
Tak proto všichni dělají tuhle pózu.
Když jsou obrysy hotové, přidej stínování.
Směr světla je důležitý.
Vidíš, jak velký povrch zabírají?
Potom nakresli vzory, textury a barvy.
Při kreslení se lidé často hrbí,
tak čas od času vstaň a protáhni se.
Pozorně si prohlédni nejbližší, nejtmavší, nejvzdálenější a nejsvětlejší části.
Soustřeď se na všechny detaily a vzory.
Při kreslení zakřivených ploch
můžeš zesvětlit stín a linky,
aby to vypadalo prostorovější.
Je dobrá.
Kéž bych byl taky tak dobrej…
Sakra! To mě štve!
Je milá.
Detaily a vzory jsou nepovedené.
Vypadá to, že se moc nesnažíš.
Myslím, že máš na víc, Mori.
Teď Jaguči.
Dával jsi pozor na směr světla.
Jen tak dál.
I když jsem byl nejhorší…
Ne, to protože jsem byl nejhorší.
Jednala se mnou v rukavičkách. Od začátku.
Mám dost.
Hrozně mě bolí záda.
A taky ramena… a oči…
Jakkune, jestli máš něco na vyprání…
Bože, nastydneš.
2. ROČNÍK PRŮZKUM KARIÉRNÍHO SMĚŘOVÁNÍ
TOKIJSKÁ UNIVERZITA MÚZICKÝCH UMĚNÍ
Proč?
Dobré ráno.
Co?
Překvapilo mě, že jsi přijel v létě.
Kroužek má prý dvakrát týdně otevřeno.
S klukama trávím čas stejně jen v noci.
A dokonce chodíš do školy kreslit.
Jeho příchod do kroužku mě překvapil.
Po pochvale vypadal tehdy tak spokojeně.
Pozvat ho byl můj nápad.
Chceš na uměleckou školu?
Kdo by řekl, že tě to tak bere.
Co?
Ty špicluješ…
Nechápej to špatně.
Přišel jsi až po mně.
- Ty… - Proč nejdeš kreslit s námi, Juko?
Jasně.
Než jsem začal kreslit,
myslel jsem, že umění je kouzlo, které zná jen pár vyvolených.
Ale nevypadá to tak.
Co jsem začal malovat, tak i známá krajina
působí jasněji než předtím.
Myslel jsem,
že vím všechno. Ale vypadá to, že nevím vůbec nic.
Je to tím, že jsem se naučil správně používat štětec?
Je to skvělý pocit!
Mozek mi jede naplno.
Ruka mi po papíře klouže úplně sama.
Budu o tom muset říct našim.
Ale jak je mám přesvědčit?
Jakkune.
To je nádhera.
Takže to myslí vážně.
Všechny úkoly tentokrát splnili…
Juka, Umino
a Jaguči.
A umělecké dílo vyrobili všichni.
Ano. Výborně.
Podle zátiší se to nepozná,
ale z alb a uměleckých děl jejich povahy přímo čiší.
Při přímém srovnání fotografií je znát, že každý z nich má jiný pohled na svět.
Umino zajímají hlavně její koníčky.
Juka-čan hodně zdobí.
Široto, ty jsi vyrobila kostým?
To je pecka.
Mimochodem…
Jaguči namaloval 30 zátiší. Děláš si srandu?
To vychází skoro na jedno denně.
Hodně se zlepšil.
Ten delikvent má velký potenciál.
Vážně?
To rád slyším.
Vůbec není opálený.
Chodila jsi v létě do přípravky?
- Jo. - Jaké to bylo?
Určitě jsi byla nejlepší ze třídy.
- To není pravda. - Co?
Byla jsem tam pátá od konce.
Do přípravek chodí studenti opakovaně.
Studenti na střední se učí až do zkoušek,
tak si nedělej starosti.
A Mori, za tři měsíce tě čekají talentovky na AUM.
Soustřeď se na svou práci a vytvoř si portfolio.
Ano.
A teď tu uklidíme.
Mori je fakt skvělá.
A já nejsem dost dobrý ani mezi těmi členy kroužku.
Na jaké jsem teď úrovni?
Přestaň to tak hrotit.
Měl bych být pyšný na to, co se mi povedlo.
To je hrůza.
Co se dnes děje?
Víš,
Mori dnes dostane výsledky z AUM…
Měli by to oznámit kolem poledne.
Chápu, že Mori a Juka-čan k sobě mají blízko,
ale proč jsi smutný ty, Jaguči?
Taky si o Mori dělám starosti,
ale poslední dobou nemám chuť dělat zátiší.
To bude tím,
že o přijímacích zkouškách na TUMU máš jen vágní představu.
Proč nejdeš do přípravky?
Myslíte, že u zkoušek neuspěju, když budu dělat jen zátiší?
Samozřejmě, zátiší jsou zásadní.
Ale většina studentů umění ve východním Japonsku chodí na přípravku.
Za zkoušku nic nedáš.
Já půjdu.
Popravdě, babička mě tam poslala. Hlásím se na japonské umění.
PŘIHLÁŠKA NA TUMU RJÚDŽI AJUKAWA
A ty, Jaguči?
Chci jít, ale ještě jsem si nevybral obor.
A musel bych to říct mámě.
Promiňte, že jdu pozdě, paní učitelko.
Výsledky zveřejnili kolem oběda, ale moje máma
trvala na tom, že si dáme na oslavu suši.
- Gratuluju. - Super!
- Páni. Pecka! - Já to věděla.
- Blahopřeju, Mori. - Mori?
Gratuluju.
Juka-čan, bez tebe by to nešlo.
Moc ti děkuju.
Dostala se tam.
Mori.
Gratuluju.
Díky, Jaguči.
Paní učitelko Saeki.
Ano?
Taky si vyberu olejomalbu.
Popros rodiče, ať to tentokrát podepíšou.
Co? Tys to neřekl rodičům?
Řekl, ale…
Ale Jakkune,
uměním si nevyděláš na živobytí.
Pak mi dala brožuru o kulturním centru.
To ti asi srazilo sebevědomí.
Ale stejně je musím přesvědčit.
Mami.
Copak podle tebe není TUMU dobrá škola?
Jakkune.
Proč na tom tak trváš?
Jaguči.
Já myslela, že tu teď nejsou žádné předměty.
Proč jsi sem přišla?
Postupně si odnáším svoje věci.
Aha.
Když tě vzali na AUM,
tak jsi v podstatě odmaturovala.
Jo.
Budeš nám chybět.
Já se moc těším.
Jako vysokoškolačka se můžu soustředit jen na umění.
Tyhle dny mi ale budou chybět.
Mimochodem, byli tvoji rodiče proti tvému plánu?
Ne, věnovala jsem se umění už od dětství.
Kéž bych byl tak dobrý jako ty.
- Co? - Nic.
Poslyš, Jaguči.
Chci tě požádat o laskavost.
Proč chce moje dílo?
Mám radost, že mi fešák z druháku dá dárek k maturitě.
Prosím, netlač na mě.
Tvoje práce se mi líbila.
Promiň, že to chci vyměnit za tvoje.
To neříkej.
Nebýt tebe,
nezačal bych malovat.
Vážně?
Tvoje práce se mi moc líbí.
To jsem ráda.
To mi připomíná,
loni na jaře jsme spolu mluvili v učebně výtvarky, že jo?
Tehdy
by mě nenapadlo, že chceš jít na uměleckou školu.
Vypadal jsi jako pěkný číslo,
co umí předstírat úsměv.
Popravdě,
nejdřív jsem si myslela, že nejsi upřímný.
Ale ty pracuješ fakt tvrdě.
Ne, já…
Já? Dělám jen to, co mě baví.
Proto jsem se na talentovky snažila použít něco z toho.
Myslím, že mi to sedí.
Naopak si myslím, že bych nezvládla běžné přijímačky.
Ale tobě
já věřím.
Jaguči, víš, jak vznikly obrazy?
Existuje mnoho teorií, ale jedna z nich je modlitba.
Právě proto
se při tvoření modlím,
aby ten, kdo moje dílo dostane,
šel vždy správným směrem.
Niké je bohyně boje, moudrosti a vítězství.
Modlím se za tvůj úspěch.
Mori.
Dodala jsi mi odvahu.
Děkuju.
Konečně se chovám jako správný dospělák?
Jde ti to.
Mori, počkáš na můj obrázek až po maturitní ceremonii?
Co?
Co je to? To jsem já?
Ano.
Udělalo mi to radost, ale neměli bychom si promluvit o univerzitě?
Máš pravdu.
Ale nakreslil jsem to, protože nevím, jak se vyjádřit slovy.
Umění vyjádří i věci,
které slovy vyjádřit nejde.
Zjistil jsem, že v tomhle světě existuje mnoho zajímavých věcí
a nápadů.
Když to vidíš, poznáš to. Když to kreslíš, pochopíš to.
Nejdřív jsem chtěl nakreslit tvůj portrét,
jako to děti dělají na Den matek.
Ale při tom mi něco došlo.
Tvoje ruce.
Z mytí nádobí v horké vodě máš záděry.
A z nošení těžkých nákupů ti narostly svaly.
Když jsem kreslil,
postupně jsem si vzpomněl na spoustu věcí.
Obden nám vaříš maso nebo ryby.
A sama sníš ty nejhorší kousky.
Uvědomil jsem si, jak ti na rodině záleží.
Kdybych nezačal kreslit, nikdy bych si toho nevšiml.
Omlouvám se.
Promiň, že nejsem dobrý syn.
Moc mě to mrzí.
Ale
chci jít na TUMU.
Možná nemám talent.
Ale chci vsadit všechno na umění.
Chci se zlepšit a vidět kus světa.
A k tomu
potřebuji tvou pomoc.
Neboj se o mě
a zkus mi trochu věřit.
Díky, že na mě myslíš.
A díky, že jsi mi to nakreslil.
MATURITNÍ CEREMONIÁL
Mori.
Jamamoto.
- Blahopřeju. - Blahopřeju.
- Děkuju. - Díky.
To je ale velká kytice.
To je krása.
Můžeš se alespoň procvičit v kreslení květinových motivů.
Ne, dáme je do vany a vyfotíme je.
Přestaň s těmi vtípky.
Po zkouškách spolu vydáme fanzine.
Myslíš společnou publikaci.
Chci kreslit holky bojovnice.
- Tobě se to líbí. - Mori.
Ať se ti na univerzitě daří.
Neber to špatně…
Právě to otevřela.
To jsem já.
Nevím, jestli je to dost dobrý.
Neboj se.
Děkuju.
Budu ho opatrovat.
Mori.
Paní učitelko Saeki.
Vyfoťte se s námi, prosím.
Jistě.
TOKIJSKÝ INSTITUT UMĚNÍ
RECEPCE
Překlad titulků: Jan Tvrdík