‏- סדרה של NETFLIX -
‏- גילוי חדוות הציור -
‏בעיטה חופשית של יפן. הגבהה מוצלחת!
‏כן! ‏-שער!
‏הבקענו שער! ‏-יפן חוזרת!
‏אנחנו בגמר!
‏איזו בעיטה נהדרת!
‏- ראמן -
‏אין כמו ראמן אחרי לילה לבן.
‏לגמרי. ‏-לגמרי.
‏זה היה השער הכי טוב בעולם.
‏כן. ‏-עכשיו יגיע הגמר.
‏זה היה מדהים, נכון? ‏-כן.
‏- תערוכה ‏פבלו פיקאסו -
‏"פיקאסו"?
‏אני לא מבין מה נפלא כל כך בפיקאסו.
‏אפילו אני יכול לצייר ככה.
‏אז לאן נלך עכשיו?
‏לבית של סומידה?
‏בטח. שתו עוד.
‏יטורה מגיע?
‏הוא לא יבוא.
‏זה אמצע השבוע.
‏הוא תלמיד מצטיין.
‏סליחה שלא הצטרפתי לבילוי.
‏גם אתם צריכים לבוא לבית הספר,
‏או שתיכשלו בלימודים.
‏כן, בטח. ‏-כן, בטח.
‏- תעודת אמצע סמסטר ‏יטורה יגוצ'י, דירוג: 4 -
‏איך קיבלת דירוג כזה? ואו!
‏פרחח כמוך שמשחק כל היום…
‏אתה גאון?
‏זה כל כך ברור?
‏אני סתם צוחק.
‏האמת היא שאני תלמיד חרוץ.
‏שמעתי ששאלון תכנון הקריירה מתקרב.
‏שנתיים לפני סיום הלימודים.
‏ממש אין לי מושג.
‏מה איתך, יטורה?
‏יש לך כיוון?
‏יוקה־צ'אן!
‏את לא חייבת לרוץ!
‏מי זו יוקה־צ'אן?
‏זה לוח משחק של נוריקבה?
‏מי יודע?
‏"הנוף האהוב עליי".
‏יש לכם שעתיים לצייר ציור בנושא הזה.
‏בסדר. התחילו לצייר.
‏"הנוף האהוב עליי"? אנחנו בית ספר יסודי?
‏פשוט תצייר מה שאתה רוצה ‏ותקבל את הציון. זה לא נורא.
‏יטורה, תן לי סיגריה.
‏הנוף האהוב עליי הוא לקבור ‏את הפנים שלי בציצים של החברה שלי.
‏אם תצייר את זה, הזקנה תמות מהלם.
‏ואו! זה נשמע נפלא.
‏בחירה מצוינת!
‏החברה שלך שופעת?
‏אני מקווה שתצליח לתאר בציור ‏כמה הם גדולים ורכים.
‏ואיך הם רוטטים.
‏הזקנה הזאת משוגעת.
‏אני בבית.
‏ברוך שובך, יאקון.
‏נהנית אצל החבר שלך?
‏כן, היה כיף.
‏אני כל כך מותש.
‏- מידע על בחינות האוניברסיטה -
‏זה בטח מאימא.
‏מבחינתי, שיפור ציון במבחנים
‏או בניית מערכות יחסים טובות,
‏מספקים כמו לעמוד ביעד.
‏אני משקיע בזה יותר מאחרים.
‏והמאמצים משתלמים.
‏- סומידה: משחק הגמר בשמונה. ‏אוטאשימה: כן! -
‏אני לא גאון.
‏- מילון אנגלי אנגלי -
‏אני מרגיש ריקנות כשאני מקבל שבחים על כך.
‏למה הכול
‏כל כך חסר משמעות?
‏בחיי, איזו באסה.
‏לעזאזל.
‏ציור ממועדון האומנות?
‏ואו.
‏למה לדמות הזו יש עור ירוק?
‏שד?
‏גם העור של הדמות הזו
‏קצת ירוק.
‏אתה מוכן לא לגעת בזה?
‏הציור עוד לא התייבש.
‏באת למועדון האומנות?
‏בכל יום שלישי וחמישי.
‏או שאתה
‏מחפש את זה?
‏תודה.
‏אז אתה מעשן חברתי.
‏זה מקומט אבל עדיין מלא.
‏אם אתה לא אוהב את זה, פשוט תפסיק ‏להרוס את הבריאות שלך בשביל חברים.
‏כשאני מסתכלת עליך, אני מודאגת.
‏אז להתראות. ‏-היי, חכי.
‏גם אני מודאג ממך, ריוג'י, ‏כשאני רואה אותך לבושה ככה.
‏מה?
‏את צריכה להיות כל כך ‏חסרת בושה ולהתנשא עליי?
‏ריוג'י.
‏אתה מוכן להפסיק לקרוא לי בשם הזה?
‏פגעתי בך כשקראתי לך מעשן חברתי?
‏סליחה?
‏מצטער, אני לא מדבר מוזרית. ‏דברי יפנית, בבקשה.
‏עדיין יש לך פנים יפות.
‏אז הצטרפת למועדון האומנות. ‏את מכוונת לבית ספר לאומנות?
‏את יודעת מה שכר הלימוד?
‏בתי ספר לרפואה, לרוקחות, ‏לרפואת שיניים ולאומנות הם היקרים ביותר.
‏אין עתיד מבטיח אחרי בית ספר לאומנות.
‏אז כדאי שתשתמשי בפנים היפות ‏שלך כדי לצוד בן זוג עשיר.
‏אוי ואבוי.
‏אתה יודע הרבה, יגוצ'י.
‏זה נכון.
‏לימודים בבי"ס לאומנות יכולים לעלות הון.
‏אבל בתי הספר הפרטיים לאומנות הם היקרים.
‏בבית הספר הציבורי היחיד לאומנות, ‏אוניברסיטת טוקיו לאומנויות,
‏שכר הלימוד השנתי הוא רק כ־500 אלף ין.
‏אני מתנצל על שהייתי גס רוח ‏כלפי אחת מחברות מועדון האומנות.
‏אני לא מבין איך את יכולה לעשות מה שאת רוצה
‏בלי להתפרנס מזה.
‏אני מעדיף לבחור בדרך בטוחה ורגילה יותר.
‏ובכן, למען האמת,
‏כמעט כל האומנים המפורסמים ‏היו אובססיביים בנוגע לכסף.
‏פיקאסו צייר דיוקנאות ‏של סוחרי אומנות בסגנון המועדף עליהם.
‏הוא היה איש עסקים מוצלח.
‏באמת?
‏יגוצ'י, אני חושבת ‏שאתה עסוק מדי בריצוי אנשים.
‏מה שמעניין אותי
‏הוא לא הערך הציבורי.
‏מעניין אותי מה בעל ערך בעיניך.
‏לא אכפת לי שתישן בשיעור אומנות.
‏אבל לא התחלת לצייר ‏את "הנוף האהוב עליי", נכון?
‏הראה לי בבקשה את הנוף שתרצה לחלוק עם כולם.
‏אומנות זה כיף.
‏אנשים שנאמנים לעצמם יוצרים אומנות נהדרת.
‏אומנות היא שפה ללא מילים.
‏אני לא מבין.
‏שלוש הדקות האחרונות של משחק הגמר.
‏אני לחוץ. ‏-בעיטת עונשין ליפן.
‏אנשים שנאמנים לעצמם ‏לא יכולים לשרוד בחברה הזו.
‏היא לא מבינה?
‏אומנות היא סתם חבורת מוזרים ‏שמשחקים עם הכישרון שלהם.
‏היא לא יודעת עליי כלום.
‏זו ה…
‏שער! ‏-כן!
‏כן, זו הבעיה שלי.
‏אז למי
‏שייכים הרגשות האלה?
‏זו עבודה קשה של אחרים.
‏לא שלך.
‏גם לא שלי.
‏הרגשות האלה לא שייכים לי.
‏- תערוכה ‏פבלו פיקאסו -
‏- 9 עד 10 במרץ ‏היכל האומנויות העירוני -
‏אתה בסדר?
‏אביא לך מים.
‏יטורה, בוא לעזור לנו.
‏בסדר.
‏הופה.
‏היי.
‏שיבויה בשעות הבוקר המוקדמות
‏די נחמדה, לא?
‏אתה רציני? היא מסריחה מזבל.
‏מה יש לך?
‏מנסה להתנהג כמו משורר? אוי!
‏מה אני עושה?
‏ואו, זה כבד.
‏לחדר האומנות?
‏אז זה ציור שלך?
‏כן, אבל אני עדיין עובדת עליו.
‏למה הדמות משמאל ירוקה?
‏יש לך עין טובה.
‏טכניקה קלאסית.
‏אם תערבב סוג של צבע אדום שנקרא ורמיליון
‏עם לבן כסוף
‏ואז תצייר עם זה על טרה ורטה, הצבע הירוק,
‏הצבעים המשלימים האלה ‏יגרמו לעור להיראות יפהפה.
‏באמת?
‏את מדהימה.
‏כל כך מוכשרת.
‏אני לא מוכשרת.
‏אני פשוט חושבת על אומנות יותר מאחרים.
‏בנוסף,
‏חשוב ללמוד שיטות כדי ליצור אומנות.
‏אז סתם לכנות את זה "כישרון"
‏זה כאילו לא השקעתי בזה שום מאמץ.
‏אני מצטער.
‏אל תצטער.
‏אני מצטערת.
‏רק החמאת לי.
‏לא, אני מבין.
‏מורי,
‏ראית אי פעם את שיבויה ‏בשעות הבוקר המוקדמות?
‏זאת שיבויה, אבל…
‏היא שקטה וכחולה.
‏כחולה…
‏כן.
‏כל כך כחולה!
‏סליחה.
‏אני נוסעת רק לכלבו טוקיו בשיבויה.
‏אבל פעם,
‏מורה אמרה לי,
‏"אם זה כחול בעינייך,
‏אז זה כחול, בין אם זה תפוח או ארנב. "
‏עד עכשיו, ציירתי דברים כחולים ‏רק בסוג אחד של צבע כחול.
‏אבל מצד שני, ‏אני יכול לדלל את הצבע רק במים.
‏אולי אנסה ליצור שכבות של צבעים, כמוה.
‏הציצים מוכנים!
‏קודם, למלא את כל העמוד.
‏אחר כך, אשתמש בעיפרון ‏כדי לצייר את הבניינים.
‏איך אפשר לשחזר
‏את האווירה העייפה הזאת?
‏עם שתיקה.
‏שיבויה בלתי מוכרת.
‏כמו התחלה של יום חדש
‏לפני שאני נרדם.
‏עולם כחול.
‏היא מסריחה מזבל.
‏אולי, כן.
‏הבניינים אפילו לא היו כחולים.
‏עם זאת, אני עדיין אוהב את כל זה.
‏להביע אהבה כלפי משהו…
‏זה מפחיד.
‏למה לא ציירתי את זה קודם?
‏הציור של יטורה כל כך כחול.
‏אלה השמיים?
‏זה הים?
‏כן.
‏זה יפהפה.
‏מי צייר את זה…
‏אני חוזרת בי.
‏העבודה שלך זכתה לשבחים.
‏אתה מוכשר.
‏זו שיבויה, נכון?
‏אולי מוקדם בבוקר?
‏כשעמדנו לאכול ראמן אחרי לילה לבן?
‏כן! אני רואה את זה, בערך.
‏הייתה אווירה כזו.
‏אז ככה אתה רואה את זה, יטורה.
‏יטורה?
‏מה?
‏יטורה, אתה כזה חמוד.
‏באותו הרגע, לראשונה בחיי,
‏ניהלתי שיחה אמיתית עם אנשים אחרים.
‏הקשיבו, אל תשכחו להגיש את השאלון מחר.
‏שמעתם אותי?
‏כן, אדוני. ‏-כן, אדוני.
‏- שנה שנייה ‏שאלון תכנון קריירה -
‏יטורה, קדימה.
‏שוב הבית של סומידה.
‏כן, בטח.
‏מה?
‏- יוקה: פנוי אחרי הלימודים? ‏מקווה שתוכל לעזור -
‏אז אתה העוזר שיוקה־צ'אן הזכירה.
‏תודה, יגוצ'י. אני מעריכה את עזרתך.
‏מה זה?
‏כלום.
‏את מגישה את הציור הזה לתחרות?
‏זה למבחן הקבלה על בסיס המלצות של אמ"א.
‏אמ"א?
‏באוניברסיטת מוסשינו לאומנות.
‏הבנתי.
‏מורי, לאילו בתי ספר נוספים ‏את מגישה מועמדות?
‏אני חושבת שלאוניברסיטת טוקיו לאומנויות ‏ולאוניברסיטת טאמה לאומנות.
‏אני ארגיש הקלה אם אתקבל ל"מוסשינו" ‏על בסיס המלצות.
‏החלטת כבר, יוקה־צ'אן?
‏ממש לא.
‏הלכתי להרבה ימים פתוחים בשנה שעברה,
‏אבל עדיין לא בחרתי אפילו תוכנית.
‏עלייך להחליט כמה שיותר מהר.
‏כן, אני יודעת.
‏יגוצ'י.
‏כן?
‏ציירת ציור יפה, רואים את האמביציה.
‏כדי להעמיק את הכחול,
‏השתמשת בצבעים קרים אחרים ‏כמו ירוק וסגול, נכון?
‏כן, באופן אקראי.
‏אולי עשית את זה באקראי,
‏אבל ברור שרצית להביע משהו בציור הזה
‏בכך שבחרת בצבעים שהפכו ‏את הכחול למרענן יותר.
‏עם זאת, הציור הזה עדיין לא גמור.
‏תצייר איתנו אחרי הניקיון.
‏לא.
‏אני צריך ללכת הביתה וללמוד.
‏השבחים על הציור שלי שימחו אותי.
‏אבל…
‏סאיטו מוחלף.
‏איזה מהלך בלתי צפוי.
‏בהחלט. ציפו מאוד לראות אותו משחק.
‏תקשיב, יאקון.
‏אין לנו כסף לבית ספר פרטי.
‏כמובן, אני יודע.
‏זה פשוט בזבוז זמן.
‏זה בזבוז זמן.
‏בזבוז זמן!
‏ואו, ציירת הרבה.
‏ואו. נהדר.
‏עבודה טובה מאוד.
‏קיוויתי שתוכלי לייעץ לי איך להשתפר.
‏הרגשתי שיכולתי לצייר טוב יותר.
‏בוא נראה.
‏למשל, הסצנה הזו בכיתה.
‏במקום שכולם יהיו באותו גודל,
‏ציור אנשים מרוחקים כקטנים יותר
‏יכול ליצור תחושה של עומק.
‏ואו. זה מטורף!
‏גם כאן. תשתמש בשיטה הזאת.
‏את צודקת.
‏ובכל זאת, עשית עבודה נהדרת עם הנוף הזה.
‏כשאתה מרגיש שמחה, ‏התרגשות ותשוקה בזמן יצירת האומנות,
‏גם הצופה ייהנה מהעבודה שלך.
‏טוב, כדאי שנזוז.
‏המורה סייקי. ‏-כן?
‏למה ללכת לבי"ס לאומנות אם אין ערובה
‏לכך שאפשר להתפרנס מזה?
‏שם אתה יכול לבחון מקרוב ‏את העבודות ואת היצירות של חבריך ללימודים.
‏ויש להם הרבה משאבים וציוד.
‏הזדמנויות רבות להציג ‏את העבודות שלך בפני אנשים.
‏ואתה יכול ללמוד טכניקות שונות.
‏זה לא אומר שאי אפשר לצייר ‏בלי ללמוד בבית ספר לאומנות.
‏יצירות גדולות רבות נוצרו כתחביב.
‏אבל…
‏"פשוט תשאיר את התשוקה שלך כתחביב."
‏זה משהו שמבוגר היה אומר, לדעתי.
‏ילדים שלא מנסים כמיטב יכולתם, ‏הם אלה שאין להם תשוקה.
‏זה לא טבעי להשקיע את כל ‏כוחך ברדיפה אחר התשוקה שלך?
‏אני…
‏למען האמת, אני קצת מתלבט.
‏פשוט אין לי ביטחון.
‏את חושבת שאוכל
‏להתקבל לבית ספר לאומנויות?
‏אני לא יודעת.
‏אבל כשעובדים חרוצים ‏עושים את מה שהם אוהבים,
‏אי אפשר לעצור אותם.
‏אני…
‏מחר אביא את טופס ההרשמה למועדון.
‏אתה מצפה לזה, נכון?
‏אני לא רוצה לבזבז זמן מרגע שאחליט.
‏המשפחה שלי לא יכולה לשלם לבי"ס פרטי. ‏אוני' טוקיו היא האפשרות היחידה שלי.
‏דרך אגב, במחלקה לציור של אוני' טוקיו,
‏שיעור הקבלה הוא הנמוך ביותר ביפן.
‏שיעור הקבלה של בוגרים חדשים ‏הוא כ־0.5 אחוזים.
‏מה?
‏רק כחמישה בוגרים חדשים יכולים להתקבל. ‏שכיח להיכשל שלוש או ארבע פעמים.
‏טוקיו היא האפשרות היחידה שלי.
‏לעזאזל, זה מטורף.
‏אבל מעולם לא הרגשתי כל כך חי
‏עד שציירתי את הציור הכחול.
‏הרגשתי שהלב שלי התחיל לפעום רק עכשיו.
‏תרגום כתוביות: תמר דר