L. BURLING SKRÆDDERI
For det blotte øje består et jakkesæt af to dele:
en jakke og et par bukser.
Men disse to tilsyneladende faste dele består af fire forskellige stoffer.
Bomuld, silke, mohair og uld.
Og disse fire stoffer er klippet i 38 separate stykker.
Processen med måltagning, tilretning og sammenføring af disse dele
kræver intet mindre end 228 trin.
Det første trin er opmåling.
Men opmåling betyder ikke blot anvendelse af et målebånd.
Det antal centimer her, det antal centimeter der. På ingen måde.
Man kan ikke lave noget godt,
før man forstår, hvem man laver det til.
Ethvert beklædningsstykke fortæller noget.
Jeg har mødt herrer, som brovtende har sagt:
'Jeg går ikke op i mine klæder.'
Og hvis man går ud fra, at det er sandt, fortæller det vel også noget.
Hvem er ens kunde? Og hvad vil man sige om ham?
En herre kommer ind ad ens dør. Hvad bemærker man ved ham?
Er han undselig, går han foroverbøjet som et ur ved middagstid?
Eller står han selvsikkert med rank ryg, der peger mod seks og tolv?
Er denne herre til forårspasteller i sin higen efter opmærksomhed?
Eller er denne herre til grå og brun, så han kan forsvinde i mængden?
Er denne herre tilfreds med sin tilværelse…
…eller hungrer han efter noget større?
Og hvem vil denne herre gerne være?
Og hvem er han bag sit ydre?
Man må finde hans karakter.
Og når man forstår, hvem han er…
Mr. Boyle.
…er man klar til at begynde.
Banke, banke på.
- Hvordan står det til, Englænder? - Godaften.
Hold da op, det er flot.
Ja, det er virkelig flot. Er det til min far?
Ikke det her.
Laver De de fine klude til en anden? Hvem?
Mester Richie, De ved godt, jeg ikke kan tale om mine herrer.
Er det det, vi er? Dine herrer?
Se nu bare Englænder. Hans mund er lukket med syv sejl.
- Deres far var her. - Var han?
I går.
Han sagde, at jeres forretning undergår en form for udvidelse.
At De nok skal have et nyt jakkesæt for at fejre det.
Francis, hvad mener du? Nye klude?
- Ikke i aften. - Lad nu være, vi har tid.
Ikke i aften.
Hold kæft. Er det fra Outfittet?
Englænder, gør mig en tjeneste.
Vil De ikke gå ud i forlokalet og se til Deres sekretær?
Hvis De herrer vil have mig undskyldt.
Det er fra Outfittet. Det er hans messingring, lige her.
Åbn det. Lad os se, hvad han skriver.
- Er der noget post? - Har De lyst til at tale om det?
- Posten? - At De blev smidt ud.
Hvad er der i æsken?
- Det er min. - Lad os se, hvad det er.
Godt.
Nej, nej. Lad mig gætte.
Det Skæve Tårn i Pisa?
Jeg har aldrig forstået fascinationen. Det er jo bare skævt.
Eiffeltårnet?
Det har jeg allerede.
Så giver jeg op.
- Hvad er det? - Nu skal jeg vise Dem det.
- Jeg føler mig helt hjemme. - Er det ikke smukt?
- Det er et ur. - Ikke alle har set det i virkeligheden.
- Det er stadig et ur. - Ved bredden af Themsen.
-Er der ure i Chicago? Ja. Men…
De har en slående lighed med dem i London.
Ja, ja. Jeg kommer aldrig til at forstå Dem.
Tja, De vil aldrig være en flot herre af en vis alder.
De har været rundt i hele verden. De kunne have butik hvor som helst.
- Men De er her. - Hvad er der galt med her?
Jeg kan komme i tanke om et par ting.
Nogle ting findes overalt, min kære.
Så det betyder ikke det store, hvor jeg er. Jeg har min saks.
De behøver ikke andet, så længe De ikke sidder i saksen.
Og jeg har Dem.
- Ikke for evigt. - Nå ja. Ben venter.
På den ene eller anden måde skal jeg nok komme væk herfra.
Til London?
Til London.
Og Madrid.
Og Barcelona. Og Marokko.
Og til Paris.
Jeg vil kunne komme hurtigere af sted med en lønforhøjelse.
Jeg bør se, om mester Richie har brug for mig.
Så, nu er fanden løs.
- Hvabehar? - Det er bare et udtryk, de herrer.
Om forladelse. Det var ikke ondt ment.
Vi ses i morgen.
Urmagerens lærling kom forbi i går. Han var virkelig flink.
Hvad… Hvem?
Fra længere nede ad gaden. Han er en ganske pæn mand.
Forsøger De at få mig til at gå ud med fyren, der arbejder hos urmageren?
Han er urmagerens lærling.
- Ham med det lille overskæg? - Ja, ligesom Errol Flynn.
De skal ikke bestemme, hvem jeg skal gå ud med.
- Sådan var det ikke ment. - De mente:
'Jeg så Dem smile til Richie Boyle, og jeg frygter, De er kommet i dårligt selskab.'
Nok er de mine kunder, men gentlemen er de ikke.
Sådan ser de ellers ud i deres pæne tøj.
Hvis vi kun tillod retskafne kunder, havde vi snart ikke flere kunder.
Har alle vores kunder deponeringsboks i baglokalet?
Det var Dem, som smilede til ham.
Jeg er vant til bæster som Richie Boyle.
Det er bedst at lade, som om man er en af dem.
Jeg behøver ikke være bekymret.
- Nemlig. - De kan tage vare på Dem selv.
- De er ikke min… De ved, hvad jeg mener. - Ja.
Min far var en slet fyr. De kan tage det som en kompliment.
Det vil jeg så gøre.
Jeg ved godt, at De håber på, at jeg vil elske dette fag, ligesom Dem selv.
Nej.
At jeg vil øve mig og lære håndværket.
Måske endda overtage butikken en dag.
Men det vil jeg ikke. Jeg ønsker ikke Deres liv.
- De har ret til Deres eget. - Ja.
De er en klog ung kvinde, som vil rejse langt væk herfra.
Ja. Men når jeg rejser, vil jeg ikke efterlade Dem her alene.
Jeg har heller ikke brug for Deres omsorg.
De er trods alt ikke min, De ved…
Godt ord igen.
Men hvis De ønsker lønforhøjelse, må De sgu lære, hvordan en firkant ser ud.
De var lige her.
Sig mig, hvad bruger I den bog til? Det har jeg altid spekuleret på.
Du må ikke røre noget.
- Jeg bad dig om ikke at røre noget. - De er flotte.
Han kan lide tingene på en bestemt måde.
Fint nok. Sikke dog en bessefar.
Han går op i sit fag. Det er derfor, han er den bedste.
Ligesom en vis anden, jeg kender.
Skal det være morsomt?
- Hvad? - Skal det være morsomt?
Siger du det for sjov?
- Nej, Richie, elskede. - For jeg er sgu ikke til grin.
Det er ikke for sjov.
Kom her.
Hvad er der galt?
- Har han gjort noget? - Har hvem gjort noget?
- Francis. Har han gjort noget igen? - Til helvede med Francis.
- Han er ikke familie. - Nej.
- Han er ikke engang irer. - Nej.
Han tror, vi har en stikker.
- Jaså. - Ja.
- Som lækker oplysninger til La Fontaine. - Hvem?
Det er sgu lige meget. Han er paranoid. Det har jeg sagt til far i månedsvis.
Min far lytter til ham. 'Se nu på Francis.
Han er så klog. Du kan lære et par ting af ham.'
Elskede, du er nummer to.
Din far lytter til dig. Tænk ikke på det. Ingen lytter til Francis.
Tror du ikke, jeg ved, hvad Francis gjorde for min far?
Jeg har fået den historie fortalt en helvedes masse gange.
Seks kugler. Det er sivet ind. Det var kun, fordi jeg ikke var til stede.
- Ellers havde det været mig. - Havde det været dig.
Det ved du godt, ikke?
Francis tror, han kan indynde sig hos min far, min far uden mig.
Hvad fanden var det?
Det ved…
- Hold mund. - Ja, undskyld.
Du godeste.
Jeg vil ikke vække ham.
Hallo.
- Leder du efter de her? - Det er…
- Ved du, hvad jeg kan lide ved dig? - Hvad?
- Du bliver til noget stort. - Det har du sgu ret i.
- Så går vi. - Ja, ja.
Andet trin er optegning.
For nogle er dette trin det mest fornøjelige.
Man udforsker blot.
Men man skal stadig tage højde for ens mønstre.
Der er en grund til, at man har dem.
Dette er ikke kunst.
Dette er et håndværk.
Vi kan tale om nytænkende originalitet senere.
Ved dette trin har man brug for færdigheder.
I HAR EN STIKKER
Ens mønstre, ens gennemprøvede konstruktioner,
er ikke ens fjende.
Det er de eneste venner, man har.
Satans møgdyr!
- Ti stille! - De er dødsens!
Tilbage med Dem.
Hvad foregår der? Jeg ønsker ikke ballade.
- Er her andre? - Nej.
Godt, baglokalet. Af sted. Kom så.
Lad os komme derind. Jeg har dig.
Bare rolig.
Kom så, Englænder.
Fandens.
Godt, tag hans jakke. Kom så.
For helvede.
Fandens.
Kom og hjælp mig med at løfte ham.
Kom så.
For fanden.
Fandens også.
For satan.
Tag noget stof, og hold det op mod såret.
Det gør forbandet ondt.
Det er, fordi der er et hul i din mave. Kan du huske hvorfor?
Fordi da du skulle trykke på aftrækkeren, gik du helt i stå.
- Rend og hop. - Senere. Lige nu skal du holde kæft.
Englænder, nu skal De høre godt efter.
Det myldrer med strissere på jagt efter den her.
Hvis de finder den, begynder jeg at skyde. Forstået?
Og gangsterne er også på jagt efter den.
Hvis de finder den, begynder de at skyde. Er De med?
- Han er med! - Hold kæft! Lad mig høre.
Det myldrer med folk, der vil have fat i den mappe.
Det vil være sikrest, hvis ingen får fat i den.
Det er godt. Bliv ved med at presse.
For satan.
Ringer du til min far?
Hov, din skid!
Din satans nar.
Chef, La Fontaines mænd lå i baghold.
De ventede os. De vidste, vi kom, hvad vi havde med os, og hvor vi var.
Jeg har jo sagt, vi har en stikker. Jeg sagde det.
Ja. Nej, vi har det stadig.
Richie og jeg løb hen til et sikkert sted i nærheden.
Skrædderens butik. Og… Richie blev skudt.
Nu bliver han næppe professionel baseballspiller, men han klarer sig.
Han skal nok klare den.
Vil du sende en læge herhen?
Vi kan komme.
Nu?
Alle La Fontaines steder? Det betyder krig.
Så er det vel D-dag.
- Hvad fanden sagde han? - Hør nu her.
Ingen ved, hvor lægen er.
Din far kommer, men der vil gå noget tid.
Hvad fanden betyder noget tid? Få mig hjem.
- Din far siger, vi skal blive. - Når du har bly i maven, kan du blive.
- Jeg er skredet. - Jeg har haft bly i maven.
Seks skud.
Du arbejder for mig, så sørg for, at jeg kommer hjem.
Jeg arbejder for din far, og han har bedt os blive.
Din satan!
For fanden.
- Han har brug for en læge. - Nå, virkelig?
For satan.
Videre! Videre!
Dernede.
Din forbandede satan.
- Han mister for meget blod. - Pres hårdere.
- Såret skal lukkes af. - Er De pludselig blevet læge?
- Jeg var med i krigen. - I Deres alder?
Den anden krig.
Lad mig se.
Ja, kuglen er gået igennem.
Jeg har også været i krig, bare ikke internationalt.
Vi må stoppe blødningen. Han må på hospitalet.
- Sy ham sammen. - Hvad?
De har både nål og tråd ved hånden.
- Ikke den slags. - Sy ham sammen.
Det kan jeg ikke. Hud er noget helt andet…
Sy ham sammen.
Hvis han har indre blødninger…
For fanden.
Åh, satans.
- Hvad laver han? - Han gør dig god igen. Lig stille.
Nej, det gør han sgu ikke. Nej.
Jeg synes, vi skal… Vi kan…
- Skynd Dem. - …nok komme på noget andet.
Jeg tror ikke, det behøves.
- Hold ham. - Nej.
Hvis jeg løber, kan De løbe efter mig, fange mig og slå mig ihjel.
- Nu ingen numre. - Lad mig være i fred. Begge to.
Godt, kom så.
Træk ham den her vej.
Et til.
For helvede.
For satan.
Tag min pincet.
Saks.
Klip her.
Vend ham om.
Forsigtig.
Det er godt.
Saks.
Han skal nok klare den.
- Bliv hos Richie. Vent på chefen. - Går De?
Jeg kommer tilbage.
- Tag mester Richie med Dem. - Det her er det sikreste sted lige nu.
- Jeg beder dem, tag den med. - Der er for mange hårdkogte gutter derude.
I har været loyale kunder. Min forretning afhænger af jer.
Jeg har aldrig nogensinde spurgt ind til jeres foretagende.
Jeg dømmer ikke. Jeg vil bare ikke involveres.
Englænder, De ved præcis, hvad vi laver.
Nej, jeg ved faktisk ikke noget.
Jeg ved ikke, hvad det er. Jeg ved ikke, hvorfor alle leder efter den,
og hvis der kommer nogen her, er jeg ikke i stand til at dæmpe deres mistanker.
I har ikke brug for mig. Jeg er kun til besvær. Jeg vil bare være i fred.
Men det kan ikke lade sig gøre.
Om De bryder Dem om det eller ej, er De en del af familien nu.
Dette bånd stammer fra en aflytning.
- Nej, vær venlig at høre op. - En ny dims, som FBI har opfundet.
Den optager lyd som en Victrola.
Men man kan skjule den. Den er kun på størrelse med en…
De forstår.
Hoovers drenge har anbragt deres mikrofon på et af vores steder.
Men de ved ikke, at vi har magtfulde venner.
Venner, som blandt andet kan smugle en kopi af båndet ud til os.
Men inden jeg nåede at lytte til det, kom La Fontaines mænd.
Ser De, falder båndet i deres hænder, ved de, hvor vi vil slå til mod dem.
- Alle vil have fat i det. - Så skaf Dem af med det.
Nogen har sladret om os til La Fontaine. Nu har nogen
hjulpet FBI med at aflytte os.
Hvis vi kan lytte til det, ved vi, hvor mikrofonen er.
Og vupti.
Hvis jeg kan finde en afspiller til båndet i aften, vågner stikkeren ikke i morgen.
Deres ven mr. Boyle er her om tre timer.
Kun mig og chefen må røre den.
- Hvad, hvis politiet kommer eller andre? - Så få dem til at forsvinde.
For hvis jeg kommer tilbage, og båndet ikke ligger lige der…
Velkommen i familien.
Mester Richie. Hvordan har De det?
Hvordan tror De selv, jeg har det?
Skidt.
Hør her… Englænder, jeg vil gerne takke Dem.
De har reddet mit liv.
- Det ved jeg nu ikke, om jeg har. - Jo, jo. Vi var i vanskeligheder.
Vi kan virkelig regne med Dem.
Vand?
Ja tak.
Ja.
Hvor er Francis?
Han sagde, han måtte finde en måde at afspille jeres bånd.
Er han gået?
Han nævnte, at båndet kunne afsløre,
hvem stikkeren er. Det er det, I kalder det, ikke?
En stikker?
Sagde Francis det?
- Han plejer ikke være så åbenmundet. - Det har vist været en lang aften.
- For os alle sammen. - Ja.
- Drik nu ikke for hurtigt. - Nej.
Hvem ville gøre det mod Deres familie?
Efter alt det Deres far har gjort for kvarteret her.
- Uden min far var der sgu intet kvarter. - Korrekt.
Da jeg kom til Chicago, havde jeg blot mit navn og en saks.
Vidste De, at Deres far var min første kunde? Den allerførste.
Ja, det erindrer jeg.
- Gør De? - Ja. Far var begejstret. Han…
…kom hjem en dag og fortalte: 'Der er en ny skrædder i byen.'
- Gjorde han? - Ja. 'Fra England.'
Han gav mig en meget varm velkomst.
- Ja. - Jeg satte stor pris på det.
- Far elsker fine klæder. - Det gør han. Han har en god smag.
Vidste De, at han lærte mig at binde slip, da jeg var fire?
Det siger De ikke, fire?
Hvad var det nu, han sagde?
'Et velbundet slips er det første seriøse skridt i livet.' Noget i den dur.
- Wilde. - Ja, det er sgu skørt, ikke?
Nej, det er et citat.
Oscar Wilde.
Ham kender jeg ikke.
Det er nok derfor, far kan lide Dem. Han elsker at citere fine folk.
Hvem tror De, det er?
- Hvad mener De? - Denne Judas, som har forrådt jer.
Det ved jeg ikke.
Jeg vil mene, at en ung klog mand som Dem må have nogen i tankerne.
Måske en, der står familien nær. En, der ikke er del af familien?
Jeg må fortælle Dem noget, mester Richie.
Sig frem.
Jeg er virkelig ked af det.
Jeg havde aldrig forestillet mig, at det ville komme så vidt.
At nogen ville komme noget til, og da slet ikke Dem eller…
…Gud forbyde det, Deres far.
Men…
Hvad fanden mener De, Englænder?
Jeg…
Jeg må fortælle…
Jeg må fortælle Dem…
Kom så med det.
Jeg er stikkeren.
Jeg har solgt informationer til jeres fjender.
Og jeg lod FBI anbringe deres mikrofon…
her.
For fanden, jeg troede næsten på Dem.
- Jeg havde nær skudt Dem. - Det fornemmede jeg.
- Jeg fik Dem til at grine. - Det er ikke noget at spøge med.
Det er den bedste medicin. Det er det.
Forestil Dem det. Dem… en stikker?
- Et øjeblik. Hvad mener De med det? - Hvad mener De med, hvad jeg mener?
- De kunne ikke være stikkeren. - Jeg kunne sagtens være stikkeren.
- Ikke tale om. - Hvorfor ikke?
- Hvorfor? Se på Dem selv. - Hvad er der med mig?
Nej. De er bare en simpel skrædder.
Jeg er ikke skrædder. Jeg er tilskærer.
Om forladelse.
En skrædder syr knapper i og lægger bukser op.
Enhver med en nål og en tråd og 15 minutter kan være skrædder.
Jeg trænede i årtier for at blive tilskærer.
Jeg var tilskærer på the Row.
- Hvad helvede er 'the Row'? - Savile Row.
- Hvor er det, North Addison? - Det ligger i London.
Den gade hvor de dygtigste håndværkere i verden
udøver deres håndværk.
Jeg var i lære der i mange år,
inden de lod mig åbne min egen butik.
- Hvorfor tog De så hertil? - Krigen.
- Bombarderede preusserne din butik? - Værre endnu. Cowboybukserne.
Efter krigen var England temmelig fattig.
Ikke mange havde råd til at betale for god kvalitet,
så cowboybukser blev højeste mode.
Ja, tiderne ændrer sig, min ven. Cowboybukser er indbegrebet af mode nu.
Denne James Dean laver en film, og så er cowboybukser nyeste mode.
Inden længe laver han endnu en, og så vil det være noget andet.
Moden forandres konstant.
De ting jeg laver, som nu det jakkesæt De har på, er tidløse.
Så De mente, at Englands forfinede mænd ikke satte pris på kvalitet,
og tog til Chicago?
Men dog. De må være pjattet med Red Hots.
Jeg tog til et sted, der ikke er tynget…
…af en bitter historie.
Og ja, Red Hots er lækre.
- Jeg håber, at Deres fætter er uskadt. - Min fætter?
- Hvordan har han det? - Han er vågen. Men…
Francis er sgu ikke min fætter.
Ikke det?
Men hvad? Hvad er der galt med ham? Hvad er der los?
Min far tager gerne en sølle køter ind fra gaden, hvis dens tænder er skarpe nok.
Han har mistet en del blod.
Han er sikkert fortumlet.
Hvor sagde Francis, han skulle hen?
De tror da ikke, han har noget med det at gøre?
Jeg har ikke i sinde at tale ondt om mester Richie, men han
fabler løs om denne stikker, De nævnte.
Hvad er der med stikkeren?
Han sagde, han ledte efter stikkeren.
Hvorfor skulle han give sig selv opgaven
med at lede efter stikkeren, hvis det var ham selv?
Så han fortalte Dem det hele, men sagde ikke, hvor han tog hen?
'Jeg ved, hvem stikkeren er, ' siger han.
'Francis tror, han kan lave numre med mig.'
- Hvem, mig? - Tja…
Han bliver ved med at pille ved mappen.
- Hvad har han gjort med den? - Intet.
Han efterlod mappen. Hvis jeg var stikkeren...
Til trods for mit forsøg kan jeg ikke overbevise Dem om, at det er mig…
I så fald ville jeg brænde den med det samme.
Så ser De. De har intet at frygte fra Deres ven Francis.
Han er familie.
Næsten da.
Jeg har ikke ladet ham være alene, før nu.
Englænder, vil De se, hvem det er?
Richie.
Hvordan har du det?
Aldeles fremragende, ja. Hvordan har du det?
Jeg er ikke blevet skudt i maven, så jeg har det fint.
Det var heldigt, hva'? Det regnede med kugler,
men La Fontaines mænd skød forbi dig.
Det var ikke held, Richie. Det handler om evner.
Jeg var vel for langsom. Så hvor har du været?
Jeg fandt en radioforretning, der skylder os en tjeneste.
De har en båndafspiller. Jeg går over med båndet med det samme.
- Så du vil tage båndet? - Ja. Straks.
- Lad mig tage med dig. - Nej. Du bør blive her I den tilstand.
Så du vil gå herfra med båndet alene? Er det korrekt?
Det er korrekt.
Nu skal du høre.
Vent på, at min far kommer. Så kan vi lytte til båndet sammen.
- Der er ikke tid. - Hvorfor haster det?
Så længe stikkeren er i live, er din far i fare.
Mine herrer.
Hvis jeg kender Deres far ret, mester Richie,
ville han bede jer om at undgå overilede handlinger.
Hvorfor siger De det?
Min far.
Min far, Francis.
- Det er min far, der er i fare, ikke din. - Jeg elsker din far, som var han min egen.
Sig mig, solgte din far ikke tomater nede på State Street,
inden han døde som et ubetydeligt nul?
Måske har min far og jeg ikke brug for din hjælp.
Har du tænkt over det?
Giv mig båndet, kammerat. Nu.
- Du kan komme og tage det. - Ikke i aften. Giv min båndet.
Francis, hvorfor så forjaget?
Jeg mener, min far kan være her når som helst.
Måske vil du ikke have, at far hører båndet?
Hvad mener du?
Hvorfor vil du ikke have, at min far hører båndet?
Giv mig nu det forbandede bånd.
Hvem er langsom nu?
Richie.
Richie, for din egen skyld og for din fars skyld
vil jeg tage båndet nu og gå min vej.
Hvis du rører mig igen…
…brækker jeg sgu armen på dig. Forstået?
Du er sgu en skiderik, ved du godt det?
- Du tror, du er så fandens klog. - Forsigtig.
- Klogere end os andre. - Forsigtig.
Din satans…
- Hvor er båndet, Francis? - Du må være gået fra forstanden.
Mine herrer.
Nu ikke flere julelege. Hvor er båndet?
- Fortæl mig din plan. - Gemte du det for at få mig til at tilstå?
Det er da det dummeste, du har foretaget dig.
Du har altid villet være noget stort. Du lod dig ikke nøje med tomater. Nej.
Du vil ikke arbejde for min far, du vil være ham.
- Jeg skylder den mand alt. - Men nu skal du høre.
Så længe vi lever, bliver du aldrig nummer et.
Der er ingen grund til at skændes.
Din ækle satan, jeg gennemskuede dig fra første færd.
Ved første øjekast sagde jeg:
'Hvad fanden er det for et svin? Han er ikke familie.'
Det var mig, der tog seks kugler for at redde din far, da familien ikke var der.
Skrid ad helvede til.
- Jeg bestemmer her. - Nej, din far bestemmer,
og jeg rydder altid op efter dig.
Vil du have noget at rydde op?
For fanden. Hvorfor fik du mig nu til det?
Dette bliver de sidste ord, du vil høre. Så jeg håber, du vil huske dem i helvede.
Du døde ikke, fordi du er dum, fordi du er arrogant, eller fordi du er langsom.
Det var, fordi du er svag.
De slog ham ihjel?
De er virkelig skarp, hva'?
Hvor har Richie gjort af båndet?
Jeg ved det ikke.
- Måske kan De forklare, hvad der skete. - Til den almægtige Gud?
- Nej, til mr. Boyle. - Gør det forskel?
Det må være gemt her et sted.
De kom med en såret mand. Måske overlevede han ikke.
I telefonen sagde jeg til faderen, at han ville klare den.
Når der begås en fejl…
…har jeg altid ment, at ærlighed er bedst.
Jeg har ikke klippet chefens bukser for korte.
Jeg skød hans søn i ansigtet.
Satans.
- Det er chefens Cadillac. - Vi kan forklare…
- Åbn kisten. - Hvabehar?
- Åbn kisten og tag ham i armene. - Hvad har De tænkt Dem?
Gør det, eller der bliver to lig at gemme.
Gå ud og åbn døren.
Hold dem hen i forlokalet. Jeg må gøre rent her.
Jeg ved intet om at lyve.
Om list.
Ved De ikke, hvordan man siger et, selvom man mener noget andet?
Jeg troede, De var englænder.
Nej, det er godt at se Dem.
- Er De i god behold? - Ja.
Jeg glemmer ikke det, De gør for mig, mine mænd
- og min familie i aften. - Jeg står til Deres tjeneste.
- Hvor er drengene? - Er De sikker på, at De er uskadt?
Det er ikke mit.
Vi havde et par stop på vejen.
Hvor er drengene?
Chef. Er du kommet noget til?
I har været igennem et helvede.
Jeg er vant til lidt af hvert.
Først redder du mit liv, så redder du min søns.
En skønne dag finder jeg en måde at takke dig på.
Har du været hos La Fontaine?
Jeg har stadig et par gutter ude med visitkort.
- Hasardspillet på Den Grønne Drage? - Der er ikke mere at spille om.
Nu brænder der et dejlig varmt bål.
Og Chicagos modige brandmænd løber rundt og sprøjter.
- Godt, de har noget at lave. - Hvor er Richie?
- Jeg troede, han var sammen med dig. - Hvorfor skulle han være sammen med mig?
- Han tog ud for at finde dig. - Finde mig? Hvorfor?
Du kender Richie.
Lod du min søn gå herfra med en kugle i maven?
Lod ham? Richie gør, hvad han vil.
- Og du skal beskytte ham. - Han havde det fint.
Englænder lappede ham sammen.
Fortæl chefen det.
Jeg gjorde, hvad jeg kunne.
Og så slentrede Richie bare herfra?
Tja, han stod oprejst… og ja, så gik han sin vej.
Okay. Tag båndet og lad os finde ham.
Richie tog det med.
Hvabehar? Hørte jeg forkert?
Han sagde, han ville overbringe dig båndet og bad mig blive her.
Du synes ikke, du burde være gået med ham?
Det er Richie, chef. Han…
Han vil gerne vise sig, så jeg tænkte, det var bedst
at blive her, hvis du dukkede op.
Du tænkte forkert.
Hvor tog han hen?
Han gav mig ikke en rejseplan.
Telefon?
Det er Roy. Er Richie der?
Så se efter. Nu.
Er du sikker? Han har ikke været der?
Forhør dig hos vennerne på North Side.
Fandens.
Godt. Jeg er hos skrædderen. Ring til mig her med 15 minutters interval.
Forstået? Hvert kvarter.
- Er alt som det skal være, chef? - På ingen måde.
Min dreng er forsvundet. Båndet er forsvundet,
og der er flere strissere i gaderne end ved optoget på Sankt Patriks dag.
- Lad os tage ud og finde ham. - Hvor?
Hvor som helst.
Jeg bryder mig heller ikke om, at han går rundt derude.
Englænder har gjort nok. Vi bør lade ham tage hjem.
Nuvel.
Men kun dig.
Hvis Richie dukker op, ringer de til mig her. Så jeg bliver.
- Hvis jeg tager af sted alene… - Er der et problem?
Nej. Intet problem.
Du bliver her, og jeg går ud og finder Richie.
Francis.
Kom tilbage med min søn.
Det bliver en lang nat.
Det er de som regel.
For nogle år siden kom en kunde ind i min butik med et jakkesæt.
Ikke et af mine.
Kunden sagde, at jakken var for stor. Det var den.
Jeg sagde, at problemet var skuldrene.
Men kunden var uenig. Han kunne godt lide skuldrene.
'Problemet er ærmerne.' Vi diskuterede frem og tilbage.
Endelig sagde han:
'Det er mine penge, og jeg beder Dem korte ærmerne af.'
Så hvad gjorde jeg?
Jeg sagde: 'Javel.' Og så gjorde jeg skuldrene smallere.
Kunden kom tilbage. Han prøvede sit jakkesæt.
'Det er perfekt, ' sagde han. 'Det var præcis det, jeg bad om.'
Lærer man alt det her på Savile Row?
Ja.
Har De den her fra Savile Row?
Om forladelse.
Jeg har lært faget med denne saks.
Jeg har aldrig klippet med andet.
Den var det eneste, jeg havde med, da jeg kom til Chicago.
Værsgo.
- Nej, nej. - Jo, værsgo.
Hvorfor forlod De England?
Det var under angreb.
- Nazister? - Værre endnu.
De hedder cowboybukser.
Jeg ved, hvordan det er. Ønsket om at blive til noget.
- Ja. - Kun en selv og ens tro redskaber.
For eksempel…
Jeg bruger den her til at dræbe.
- Jeg har ikke styr på hvor mange. - Udmærket.
De har Deres redskaber, jeg har mine.
Se engang.
Jeg læste engang, at det er redskaber, der adskiller mennesker fra aber.
Tror De på det? Evolution?
Jeg er ikke sikker.
Men jeg ved, man kan tage et valg. Hvordan vil man bruge sine redskaber?
Man kan ødelægge eller opbygge. De mener, jeg ødelægger, men…
jeg har opbygget loyalitet.
Jeg har opbygget en bande. Jeg har opbygget et kvarter.
Og dem jeg har måttet dræbe…
De må jo også smide et par rester væk, når De skærer et par bukser til.
Har De hørt om Outfittet?
Jeg laver klæder, så…
Nej, De misforstår. Det er en organisation.
Som Rotary-klubben?
- Måske har De hørt om Al Capone? - Javist ja.
- Ja. Han grundlagde den. - Rotary-klubben?
Outfittet.
Al Capone er død, ikke sandt?
Efter hans død
spredte hans organisation sig. Det blev en form for netværk.
Enhver gangsterbande fra…
Santa Monica til Coney Island, italienere i de østlige stater, jøder i de vestlige.
Polakker i St. Louis. Selv et par irske sønner her og der.
De Forenede Nationers underverden.
Laver nogen numre med nogen, tager Outfittet hånd om det.
Det er som et stempel.
-'Du er nået målet.' -Og er De nået målet?
Næsten. De har sendt os beskeder og fortalt os, de kan lide vores stil.
De overvejer at optage os, hvis vi kan færdiggøre det, vi er begyndt på.
Og hvad er så det?
At lægge alle fra La Fontaine i graven.
La Fontaines bygger ikke op. De har kørt de samme lyssky hasardspil i årtier.
Deres kvarter, deres regler.
Ingen har før haft mod til at bevæge sig ind på deres område. Før nu.
Dette bånd, som alle leder efter. Francis sagde, at…
nogle magtfulde venner skaffede en kopi.
- Outfittet. Er det disse venner? - Ja. Så ser De,
hvis det bånd kommer i de forkerte hænder,
vil det hele vælte ned over hovedet på os.
Mr. Boyle. Hvorfor fortæller De mig alt det?
Fordi det er Richies frakke.
- Er det? - Det er det.
Han må været gået herfra uden.
I december?
- Han havde travlt med at komme af sted. - December i Chicago uden jakke?
De skjuler noget, min ven. Og jeg forsøger at få Dem til at forstå,
at selv hvis jeg ikke finder ud af, hvad det er, vil Outfittet.
Så hvis De ikke vil mistænkes, må De fortælle mig, hvad der skete her i aften.
Nu.
Mr. Boyle.
Jeg fortæller Dem sandheden.
Monk!
Hvem går ud i kulden i december i Chicago uden sin jakke?
Jeg er ikke god til gåder.
Englænder, hvor helvede er min søn?
De har fem sekunder til at fortælle, hvad der skete.
Fem. Fire.
- Tre. - Han tvang mig til ikke at sige noget.
Hvem tvang Dem?
Han sagde, han ville dræbe mig, hvis jeg fortalte Dem det.
Hvem?
Francis.
Mr. Boyle, det der virkelig skete med Richie…
Francis skød…
Jamen dog!
Der er fuldt hus i aften.
Mable…
Har vi spørgsmål om Richie? Hende her kan muligvis besvare dem.
Francis, Englænder var lige ved at fortælle, hvad der skete med Richie.
Englænder sagde, du skød nogen.
Gjorde han?
De skal ikke se på hende eller på ham. Se på mig.
Fortæller De sandheden, kan ingen pistol i denne by gøre Dem fortræd.
De skal ikke frygte ham og heller ikke ham.
De er i sikkerhed.
Men De må fortælle mig sandheden. Hvad gjorde Francis?
Francis skød…
…fire af La Fontaines mænd tidligere på aftenen.
Men Richie skød ikke en eneste.
Han sagde, han var flov. Han skammede sig.
Han sagde, han ville ud og… slå nogen ihjel.
- Hvem? - La Fontaine.
Richie bad os holde tæt.
Han vidste, det var farligt.
Han ville vel ikke have, De skulle standse ham.
De gav Richie et løfte, Englænder.
- Det gjorde vi begge to. - Ja.
Jeg beklager, mr. Boyle.
Så… hvor er Richie nu?
- Er De receptionisten? - Ja.
Efter Richie tog ud for at slå La Fontaine ihjel,
- tror jeg, han tog hjem til hende. - Nej.
- Hvorfor skulle han dog det? - Hun er Richies pige.
- Det er jeg ikke. - Gu er De så.
- Det er jeg ikke. - Er De ikke?
Jo, hun er. Richie kan lide at prale.
Mr. Boyle,
jeg ved blot, at klokken to om natten banker dette fjols på min dør.
Han beder mig gå med, og da jeg protesterer…
- Jeg så en blodplet på hendes gulvtæppe. - Hvad?
Nej. Det er løgn.
Hold op!
Kom her.
Bor De i nærheden?
Nede ad gaden. Jeg har boet her hele mit liv.
- Hvad hedder De? - Mable.
Sean.
Det var pokkers. Deres far var Ryan Sean.
Det siger man.
Han udførte noget arbejde for mig engang. Han var er barsk fyr, Deres far.
Det ved jeg ikke noget om. Han var der ikke rigtig.
Jeg er ked af det… der hændte ham.
Tak. Det er det pudsige ved et nabolag.
En mand kommer ud for noget slemt. Men…
…ingen så noget.
Det er længe siden nu.
Og i denne branche sker der af og til slemme ting.
Mable Sean, hvor er min søn?
Som sagt har jeg ikke den fjerneste anelse.
Monk, hent frakken.
Mr. Boyle, må jeg?
- Genkender De denne frakke? - Det er Richies frakke.
Og hvis Richie tog den af i midten af december
med en kugle i maven,
så ville Richie, som ikke er kendt for at tænke langsigtet,
nok have i sinde at gøre ophold i nærheden.
Måske gik han bare ned ad gaden til hendes hjem.
Og du sagde, du ikke var god til gåder.
Hvornår så De sidst min søn?
Her. Tidligere i dag.
Chef, et eller anden svin har stukket os, ikke?
- Korrekt. - Hvad nu, hvis det svin er en pige?
Hun kunne have overhørt information. Samtaler i sengelampens skær.
Hvis han dukkede op hos hende med den genstand,
som beviser hendes skyld… Jeg siger det bare.
Vi ved ikke, hvem hun har talt med, om han var til stede, da Richie dukkede op.
Men vi kan godt lægge to og to sammen.
Mr. Boyle.
Jeg kender Mable.
Jeg har kendt Mable i mange år.
Jeg vil satse mit liv på, at hun ikke har noget med det at gøre.
Gerne for mig.
- Lad os får hendes tunge på gled. - Sørens.
- Nej. - Hvad er der galt med…
- Nej. - Hvor er Richie?
Det ved jeg ikke.
Richie havde ret. Der er ingen mand i dig.
Så du og Richie har talt lidt.
Lad være, Englænder.
Ja, så er det nok…
- Francis, tag hende med ud i baglokalet. - Af sted.
- Mr. Boyle, jeg beder Dem. - Jeg beklager. Det gør jeg.
Sæt hende ned.
Vi skal nok rydde op.
Jeg siger sandheden.
Sidste gang jeg så Richie, var jeg ved at lukke butikken.
Hov.
Hvor tror De, De skal hen?
Ingen går nogen steder, før vi har fundet min dreng.
Mr. Boyle, jeg…
Jeg kan ikke. Om forladelse.
- Jeg skyder Dem på stedet. - Så er det godt.
Jeg ved, hvad De må gøre for at finde Deres søn.
- Jeg forstår, hvordan De har det. - Forstår De det?
Jeg havde en datter.
Jeg kom ikke til Chicago som følge af…
…cowboybukser.
Der udbrød brand i min butik.
Jeg… Jeg lagde ikke mærke til det. Jeg var travlt optaget af mit arbejde.
Der gik ild i stofferne. Det hele…
…brændte så hurtigt.
Min kone og min lille pige boede ovenpå.
Jeg hørte dem.
Saksen, den var en gave fra min kone.
Så De forstår.
Chef, du skal ikke lytte til…
Ti stille.
Mr. Boyle.
De kan gøre unge Mable fortræd. De kan gøre mig fortræd.
De kan slå os alle sammen ihjel så let som ingenting,
men De finder ikke Deres barn,
uanset hvor meget De ønsker det.
Tag den.
Hallo?
Virkelig? Vi har været vældig bekymrede.
Tyve minutter? Fremragende.
Ja, selvsagt. Det skal jeg nok.
Udmærket.
Tak.
Hvad var det?
Det var Richie.
Han sagde, han skjuler sig fra La Fontaines, men han har båndet,
og han vil have, De henter ham. Ved 31. og Halsted om 20 minutter.
Før jeg kunne få mere at vide, var han væk.
Lad os komme af sted.
Vi kører lige hjem og tager de folk med, der er der.
Måske bør vi lige se tiden an.
Min søn venter.
Hvorfor fanden skulle vi se tiden an?
Lad os komme af sted.
Chef?
Måske bør jeg blive og holde øje med dem.
Jeg har brug for alle mine mænd.
Vil du virkelig sætte din lid til, at der ikke bliver flere overraskelser?
Hvis selveste djævlen kom bragende gennem taget, ville det ikke ryste mig.
Godt.
Godt. Med livrem og seler.
Sørg for, de bliver her.
Vil De fortælle, hvem De talte med i telefonen?
Det var en af mr. Boyles mænd.
Han ringede for at sige, han ikke havde hørt fra Richie.
Vent, vent…
Enten dræber jeg hende, og så giver vi hende skylden,
eller jeg dræber jer begge to og gør det hele selv.
Det er op til Dem.
- De har brug for hende hjælp. - Til hvad?
Roy Boyle er ved at falde i baghold.
- Hvem overfalder ham? - La Fontaines.
Og hvorledes ved de, hvor de skal ligge i baghold?
Fordi Mable fortæller dem det.
- Mig? - Ja, Dem.
- Hvorfor mig? - Fordi De er stikkeren.
De har gået i seng med Richie Boyle.
De hørte ham tale om faderens tilspidsede konflikt med La Fontaine,
og De øjnede en chance.
De solgte information til La Fontaine,
så De endelig ville kunne forlade Chicago.
Men Francis…
Francis er paranoid.
Før eller senere, tænkte De, han ville afsløre Dem.
Så De hjalp FBI med at gemme en mikrofon.
Hvis FBI kunne fælde Boyles mænd, ville De slippe af sted med det.
Men De tog ikke højde for en ting.
Outfittet.
De fortalte Boyles om mikrofonen.
Richie fortalte Dem det. Hvad kunne De gøre?
Fortælle det til La Fontaine.
Og håbe på, at de ville slå hinanden ihjel, inden de fandt Dem.
I har jeres numre, og jeg har mine.
Var De den forbandede stikker?
Hele mit liv har jeg set til, mens I snyltere har malket kvarteret.
Jeg vil nyde at sidde på en café i Paris
og læse om Deres begravelse.
- De stjal båndet. - Nej, det var mig.
De kendte til mit forehavende og hjalp mig.
- Ja. - Jeg kan godt klare mig selv.
Hvis hun ikke ringer til La Fontaines indenfor…
…et par minutter, vender Roy Boyle tilbage uden sin søn.
Før eller siden vil han finde Richie og slå os alle sammen ihjel.
Eller…
Mable kan fortælle La Fontaines, hvor de skal ligge i baghold,
og tilbyde at sælge dem båndet.
Og sig mig engang, hvis Roy Boyle og alle hans højtstående mænd dør i aften,
hvem skal så lede hele hans organisation?
Jeg tog seks kugler for den mand.
- Og hvor mange har han taget for Dem? - Han har gjort mig til det, jeg er i dag.
Og i dag har De ikke længere brug for ham.
Tror De, at jeg forråder Roy Boyle så let?
Nej, jeg tror ikke, det er let. Der er første mulighed: Vi dør alle sammen.
Og anden mulighed: De driver Boyle-organisationen videre.
Gå ud og ring.
Jeg er her ikke.
'Stetson.'
Ja.
La Fontaine vil slå en handel af. Båndet mod kontanter. Om en time.
- Jeg vidste ikke, De talte fransk. - Der er meget, De ikke ved om mig.
Så hvad er det egentlig sket med Richie?
Det er La Fontaine. Jeg gemmer mig i baglokalet.
Så snart I ser skejserne, giver I signalet: 'Det stemmer.'
Og så…
Det er en forbandet dårlig idé.
Hvis I ikke giver signal, kommer jeg ud og skyder i alle retninger.
Nå La Fontaine dør i aften,
vil jeg ikke blot lede vores mænd, men lede dem ind i Outfittet.
Det er det mindste, jeg kan gøre. For Roy.
Han vil også slå os ihjel.
- I har sent åben. - Vi arbejder efter aftale.
Det er mr. Burling.
Jeg vidste ikke, byen havde så stilig en skrædder.
Tak.
- Kan De lave tøj til en kvinde? - Det har jeg ikke begreb skabt om.
Det har jeg måske.
Det har vel været lidt af en aften for jer?
Det er faren ved denne branche.
- Hvem af jer har mit bånd? - Pengene først.
Værsgo.
- Det ligner… - Madame La Fontaine,
er De ude på at snyde os? Hvor er pengene?
Vi viser Dem ikke båndet, før vi har set pengene.
Båndet først. Hvordan kan jeg vide, hvad det indeholder?
De må bare stole på os.
Peut-être skal vi måske stole på hinanden.
Godt.
Lad os slå en handel af.
I giver mig skejserne. Jeg går herfra. Vi kan slå hinanden ihjel en anden gang.
Ved De, hvad der gør mig gal?
Jeg har drevet hasardspil i denne by hele mit liv.
Men ingen sagde noget. Politi. Gangstere. Ingen lagde mærke til det.
Det var først, da vi begyndte at tjene store penge.
Mon Dieu, den her forbandede by.
Siden begyndelsen er folk som mig, folk som vores engelske ven her,
kommet til byen og har skabt sig et navn.
Og lige så snart vi klarer os godt, dukker I connards op
med jeres tilbagestrøgne hår og skinnende sko,
og I tager det fra os.
Som et forkælet barn,
der hellere vil ødelægge sit legetøj end at lade andre lege med det.
Så jeg vil indrømme, at jeg følte tilfredsstillelse tidligere
ved 31. og Halsted,
da jeg satte en pistol for panden af Roy Boyle
og så ham dø med samme bitterhed, som da han levede.
Bitter over nogensinde at have mødt mig.
Madame, De har intet at frygte fra denne mand.
Hvorfor ikke?
Fordi tidligere på aftenen
fjernede jeg alle kugler fra hans revolver.
Er her andre snigmordere?
Kun Dem.
En skrædder.
Han lytter altid, taler aldrig.
Men ingen tænker på, hvad der foregår i hans hoved.
Jeg er ikke skrædder, frue.
Jeg er tilskærer.
- De finder ud af, det var os. - Alle Boyles mænd er døde.
Så gør Outfittet.
Hvorfor skulle Outfittet komme og lede efter os?
Fordi vi tog båndet, som alle led…
For det blotte øje består et jakkesæt af to dele…
Båndet.
…en jakke og et par bukser.
Det er ikke ægte.
Men disse to tilsyneladende faste dele består af fire forskellige stoffer.
Outfittet har aldrig hørt om Roy Boyle.
De sendte ikke beskederne.
Det gjorde De.
De har planlagt det i månedsvis.
Hver eneste hændelse.
De arrangerede det hele.
Dette indeholder hver eneste detalje om, hvad der er foregået her i aften.
Nok til at dømme ethvert tilbageværende Boyle-medlem
og madame La Fontaine for mordet på Roy Boyle.
De har vel ikke noget imod at sende det til Deres venner i FBI?
På Deres vej til…
Måske er det sikrest, hvis… jeg ikke ved det.
Men find en storslået destination.
Og hvad med Dem?
Jeg har startet forfra en gang før. Det er nemmere anden gang.
- Kom med mig. - Nej.
Jo, kom med mig.
De kan vise mig ting, De allerede har set.
De skal ikke bruge Deres bedste år, på at tage Dem af mine sidste.
Jeg har altid kunnet klare mig selv.
Javist. Med mit kendskab til Dem
er jeg overbevist om, at De havde sendt hver og en af de mordere i graven.
Men i så fald ville De ikke længere simulere at være en.
Vel?
Jeg ville ønske, jeg kunne have mødt hende. Deres…
De ved, hvad jeg mener.
Hun ville have syntes om Dem.
Færdiggørelse er for mig den sværeste del.
Ikke fordi der kræves særlige færdigheder i de sidste trin.
Der skal sættes knapper på og lukkes et par kanter,
men hvis man har gjort sit job,
er det ægte håndværk allerede overstået.
Færdiggørelse er blot uundgåelig.
Det er ved færdiggørelsen,
at man må acceptere idéen om perfektion som et nødvendigt mål,
netop fordi det er uopnåeligt.
Hvis man ikke stræber efter perfektion, kan man ikke lave noget storslået.
Og dog er ægte perfektion ugørligt.
Nej.
Holdt.
Så ved færdiggørelsen må man forlige sig med nederlag.
Jeg var engang som Dem.
Det var jeg.
Jeg tjente til livets ophold med en revolver. En kniv.
Af og til med mine bare næver.
Jeg havde…
Jeg havde talent, sagde de.
Men det var ikke magi.
Det var arbejde.
En dag bad de mig udføre noget, jeg ikke kunne gøre.
Så jeg løb bort. Jeg gemte mig på Savile Row.
Jeg fandt et erhverv, lærte et håndværk og mødte min kone.
Vera.
Jeg forelskede mig.
Vi fik lille Lily. Jeg forelskede mig på ny.
Men de fandt mig.
De fandt mig.
De satte ild til min butik.
Mit hjem.
Mit liv.
Jeg tog hertil for at slippe væk fra volden.
Slippe væk fra mig selv.
På min første dag i byen hvem mødte jeg så?
Jeg har vel taget disse klæder på for at overbevise mig selv om,
at jeg er civiliseret.
Jeg vil så gerne være god.
Det er ikke perfekt. Det må man slutte fred med.
Hvordan?
Tja,
man sidder ved sit bræt, man tager sine redskaber frem,
og man starter på ny.
Tekster af: Dorthe Pedersen