Visst är den vacker?
Eternals är en väldigt ambitiös film.
Vi har 10 nya karaktärer.
Den sträcker sig över 7 000 år.
Vi är på jorden, men också i rymden.
Vi är över hela planeten.
Det är en enorm film.
Det är nog vår mest ambitiösa film någonsin...
PRODUCENT
...och det inkluderar Endgame.
Vi har allt ni kan tänka er.
Det finns monster, enorma rymdgudar.
Och en kärlekshistoria.
Sånt som intresserar oss.
VI har gjort över 25 Marvel-filmer,
men det här skiljer sig från allt vi tidigare har gjort.
Det är en ny värld.
Det är det otroliga med Marvel,
det är ett komplext universum.
Eternals är nog den mest episka filmen
som Marvel har skapat.
Den har de högsta insatserna
i alla de MCU-filmer vi har sett hittills.
Den är mycket större än något annat
vi har sett i MCU.
Och den handlar om legender.
I slutet av filmen
kommer vi att se MCU och självaste jorden annorlunda.
PRODUCENT
Eternals påverkan på MCU
kommer att förändra hela vårt filmiska universum.
BAKOM KULISSERNA PÅ ETERNALS
Min första vision för filmen
kan sammanfattas med William Blake-dikten.
"Att se världen
"i ett sandkorn
"Och en himmel i en vild blomma.
"Hålla oändligheten i handflatan
"Och evigheten i en timma."
När jag lade fram idén, var det dikten...
REGISSÖR
...som jag använde.
Visionen för filmen var: hur kan vi fånga något så episkt,
men samtidigt så intimt,
något så episkt som solens skapelse
och intimt som en älskares ömma viskning?
Hur kan vi få dessa ögonblick att samexistera?
Det var utmaningen.
Jag vet inte hur det hände.
Jag hade precis filmat The Rider.
När jag fick samtalet att träffa Nate Moore
blev jag väldigt förvånad och glad över Eternals.
Vi söker efter regissörer som inspirerar oss
och som kan ge oss prestationer.
Jag hade sett Chloés första film
och sen såg jag den fantastiska The Rider.
Mitt första samtal med Nate
handlade om berättelser och karaktärerna,
men också hur jag kunde bidra.
Vi pratade om vad vi ville göra,
men också hur vi skulle göra det.
Hur vi gör den här filmen
kommer att bestämma vad för film det ska bli.
Chloé hade en specifik vision för filmen.
Hennes sätt att spela in känns personligt.
Det känns som att man gör
en enorm indiefilm.
När jag hörde att hon skulle regissera
visste jag att jag ville ta del.
Jag ville se hur hon skulle göra den här superhjältevärlden till sin egen.
Chloé Zhao är en naturlig filmskapare,
och hon tvingade oss
att spela in på praktiska platser,
vilket är en utmaning från en logistisk synvinkel,
att flytta all personal.
Hitta platser där man kan filma utomhus, i regnet och vädret,
det är utmanande.
Det är svårt för filmskaparna
och för vårt VFX-team.
Men det hjälper att göra estetiken unik.
Det är en utmaning vi tog oss an.
Det är en utmaning, men en jag älskar.
Jag är en filmskapare som ville berätta en historia,
men jag är också ett fan.
MCU är en plats med fantastiska karaktärer och äventyr.
Det är gjort av en grupp människor
som älskar genren och deras fans.
Tiden är inne.
Marvel Studios och Marvel Cinematic Universe
har nu haft deras 10-årsjubileum.
Med vår sista Avengers-film
har vi äntligen avslutat vår Infinity-saga på 22 filmer.
Vad gör vi nu? Var börjar vi?
Vi ville göra två saker.
Börja på nytt med nya karaktärer och berättelser,
men också gå tillbaka till en del av den rikaste mytologin
i Marvel Comics.
När man ser åt Marvels mytbyggare,
Jack Kirby, kung Kirby som han kallades,
som skapade Eternals för många år sedan...
NÄR GUDARNA VANDRADE PÅ JORDEN! ETERNALS
...vilken är en av de mest mytologiskt rika berättelserna i Marvel.
Det ger oss mycket att jobba med,
inte bara om Marvel,
men utan mytologi från hela vår värld.
Eternals skapades av Jack Kirby på sent 1970-tal.
Det var hans andra jobb
och han ville göra något kosmiskt och nytt.
I serierna, som i vår film,
var deras jobb att skydda mänskligheten
så celestialerna kunde döma
om mänskligheten var värdig en plats med dem.
De delar ett liknande ursprung i vår film.
I serierna kom de till jorden, hittade människan...
PRODUKTION & UTVECKLING
...och skapade devianterna,
misslyckade experiment.
När de insåg att de misslyckats
skapade de eternalerna som svar.
Kirby skapade en spännande och intressant värld,
men den var grundad i mänskligheten
och kunde vara en del av vår värld.
Jag älskar mytologin bakom det,
och jag älskar hur han blandade rymdmytologi
med mänsklig mytologi
och han kombinerade det och skapade karaktärer
som upplevde det.
Det gav oss en chans att lära oss om vår egen historia.
Vi kan utforska ursprunget...
MANUSFÖRFATTARE
...till hela Marvel Cinematic Universe.
Vi får äntligen möta celestialerna.
Vi har sett glimtar av dem i andra filmer.
Celestialerna har setts i tidigare filmer.
Guardians of the Galaxy, Knowhere, Samlarens hem,
är ett celestialhuvud.
Celestialerna är en hörnsten i Marvels berättelser
och vi ville göra dem lika viktiga i Marvel Cinematic Universe.
Eternals är en epos.
Det handlar om odödlighet och identitet. Om plikt.
Och vi utforskar allt det
som så många superhjältar har gjort tidigare.
Men vi går över hela mänsklighetens
historia på jorden.
Vi fick 800 sidor att forska igenom.
Alla serietidningar, grafiska romaner, allt om detta universum:
"Varsågoda, gör en film."
Vi tillbringade fem veckor med att gå över
hur vi skulle skapa den här världen.
Eternals har varit en serietidning i 40 år.
Vi är oändligt inspirerade av kung Kirbys arbete
och Neil Gaimans utgåvor.
Fansen tror antagligen
att vi ska använda Neil Gaimans utgåvor från tidigt 2000.
Det är antagligen den mest populära The Eternals-utgåvan,
men för oss var inspirationen Jack Kirbys utgåva från 1976.
Det är delvis för att han grundade det i vår världshistoria,
aztekernas historia.
Mycket av hans formspråk och inspiration
kommer från världshistorien.
Jag har sett dem strida, ljuga och mörda...
Men jag har också sett dem
skratta och älska.
Det jag gillar med berättelsen
är att vi går tillbaka till vår civilisations början
och ser att de har varit bland oss
och de har hjälpt oss sedan början.
Vi kan använda dessa händelser.
Vi kan använda dessa tragedier och ögonblick
och vad det innebär att leva på den här planeten.
Den här planeten...
...och dess befolkning
har förändrat mig
Det ger oss en möjlighet att gå tillbaka i tiden
och se saker vi inte har sett.
Inte bara i Marvel, utan som filmskapare,
sånt vi inte har sett mycket på film.
Det antika Mesopotamien vid civilisationens gryning
och forntida Babylon, för många civilisationens vagga.
Guptariket från 200 e.Kr.
Det är en tidsperiod som vi inte har sett mycket på bio,
men det är rikt med historisk fakta
som inte ens vi som filmskapare vet.
Var var ni när Thanos var här
eller under nån annan historisk katastrof?
Vi fick inte ingripa såvida inte
devianter var inblandade.
Vfx-Handledare
När vi lade fram konceptet för devianter
använde vi forntida monster från gamla berättelser.
Från grekerna och egypterna.
Chloé ville ha något unikt.
Vi ville ha något främmande,
men också former som vi känner igen.
I början av filmen, i Mesopotamien,
är de mycket större, som dinosaurier.
De är stora monster.
Under tidens gång
har de blivit mer som djur vi ser nuförtiden.
Det fanns flera berättaraspekter
som påverkade designen av devianter.
Fast Eternals utspelar sig över 10 000 år
och med många olika element,
har Kevin och Nate under hela processen
ständigt främjat karaktär.
Det är viktigt att veta tonen
och genren för filmen du försöker göra.
Våra fans skulle nog hålla med om att filmens action...
Spring!
...är sekundärt till berättandet,
som är filmens känslomässiga kärna, det speciella
och rörande.
Om filmen inte har det,
då spelar det ingen roll vad som händer karaktärerna.
Eternalerna.
Vi fokuserar oss på Eternalernas familjedynamik.
Filmen har flera lager. Det är ett bra sci-fi-äventyr
som sträcker sig över en lång tid.
Under det finns ett komplext familjedrama.
Och under det finns en kärlekshistoria.
Och filmens kärna handlar om självupptäckt.
Filmen leds av Sersi, en komplex och bristfällig kvinnlig hjälte
som är den mest mänskliga hjälten vi har sett i MCU.
Eterisk.
Uppmärksam.
Rar.
Ljus.
Framtiden.
Sersi är en empat som kan manipulera materia.
Hon kan förvandla saker
och hon förstår inte helt sina krafter.
Hon är kreativ. Det jag gillar med hennes karaktär är
att hon inte slår någon.
Hennes kraft kommer från hennes nyfikenhet.
Hon är en konstnär.
Hon har en djup koppling till naturen.
Hon är nyfiken på mänskligheten, något de andra kanske inte är.
I serietidningarna har Sersi en livslust
som oftast inte ses i berättelser om odödlighet.
Hon finner skönheten i att ha levt så länge,
då hon drar från sina egna upplevelser
och uppskattar dem.
Det är vad som talade till oss om henne som huvudperson.
Kluven.
Passionerad.
Mystisk.
Otrolig.
Ledare.
Ikaris bär världens tyngd på sina axlar.
Han är den lojale soldaten.
Han kämpar med vad som är rätt för honom
och vad som är rätt för världen.
Så...
Ikaris.
Sersi och Ikaris har varit ett sporadiskt par i 5 000 år,
det är ganska långvarigt.
Ganska långvarigt...
De ser väldigt olika på mänskligheten.
En analogi jag gillar är
när Sersi ser en öken, ser hon sandkorn
och hittar skönhet i den.
Men Ikaris ser det inte så.
Han ser det mer som: "Det finns en fara i öknen.
"Vi måste gå." Och de blir kära då
de ser världen genom varandras ögon.
De har sårat varandra.
De har varit med om allt tillsammans,
det finns en äkta kärlek och mycket historia.
I alla stora kärlekshistorier, som
Casablanca, finns det med- och motgångar.
Det är bördan de bär för filmen,
mänsklighetens utveckling påverkar hur de ser sig själva.
Teknologi.
Uppfinnare.
Smart.
Lysande.
Beskyddande.
Phastos är en teknopat,
jag kan använda mitt sinne och energi
för att sätta ihop vilken slags teknik som helst.
Allt han gör är för att avancera mänskligheten.
Han har så mycket tro och passion för mänskligheten,
och tyvärr lever vi inte upp till hans förväntningar.
Han började se mänskligheten i ett nytt ljus
och gav upp.
Hans berättelse handlar om att börja bry sig igen.
Phastos, som leds av sitt hjärta och själ,
försöker att hjälpa andra omkring honom att göra just det.
Han är den känslomässiga kärnan för många ögonblick i filmen.
Det fanns fler devianter än du sa.
Det blev säkert skojigt för dig.
Det blev det.
Slåss.
Oberäknelig.
Krigare.
Skör.
Thena är en orädd krigare,
och det är vad hon älskar.
Hon är krigets gudinna.
Hon kan kalla fram olika vapen,
vilket är komplicerat när du tränar inför rollen.
Jag ville träna med vapnen jag skulle använda i filmen.
Och de skickade massor till mig.
Jag fick så många, men snart insåg jag
att jag skulle använda dem alla.
När hon inte krigar vet hon inte var hon hör hemma.
Hon är tyst och observant.
Hon måste ta sig förbi det största hindret
i filmen.
Stark.
Kraft.
Försörjare.
Speciell brygd.
Sexig, kanske.
Gilgamesh är den starkaste av dem alla.
Han är en beskyddare. Hans specialitet är att slå.
Att slåss, ja.
Han har det största hjärtat.
Han är väldigt lojal och sätter sina vänner först.
Han är underhållande och rolig.
Jag känner mig som en storebror.
Han är den älskvärda teddyn.
Han är inte för allvarlig och njuter av livet.
Gilgamesh bad Druig att söva mig en gång.
Jag skulle på semester till Fiji.
Han är också den bästa kocken. Om det är en högtid eller fest
vill du besöka Gilgamesh.
Sarkasm.
Söt.
Tingeling.
Tragisk.
Sprite kan skapa illusioner. Hon är eldig.
Hon har ett humör.
Du övergav mig i Makedonien!
Sprite har levt för alltid, men är fast i ett barns kropp.
Det är inte lätt. Hon är den mognaste av dem alla.
Något intressant med Gaimans utgåvor av serien
är hur han skriver Sprite.
Han gav det en ny nivå av tragedi och nyans,
vilket fick oss att göra henne till en viktig del i vår film.
Allt hon har velat är att ha ett vackert liv
och kunna vara ett barn i den upplevelsen.
För Sprite är det en känslosam resa
att hitta sin plats.
Nähä, du.
Längtan.
Passion.
Mörk.
Tölp.
Druig suger.
Jag instämmer.
Druig. Han kontrollerar sinnen.
Han står för det han tror på.
Även om hans beslut strider mot de andras,
står han fast vid det.
Han är ideell och filosofisk.
Om han gillar dig, bra.
Gör han inte det får du se upp.
Att gå nedför aztekernas trappor,
kulisserna var otroliga.
Det var svårt då trappstegen var väldigt branta,
och jag var tvungen att se in kameran.
Jag försökte se cool ut och hitta nästa steg.
Alla stod i sina dräkter,
och släpper sina vapen.
Det var ett superhjälteögonblick.
Skrytmåns.
Glänser.
Karisma.
Rolig.
Glädje.
Kingo älskar livet.
Kingo är väldigt vräkig.
Han vill att folk ska veta vem han är,
men han kan inte.
För honom är det här det näst bästa.
Superhjälte, filmstjärna.
Folk vet inte vem han är.
Förutom att han är en filmstjärna.
Ni tror att jag är filmstjärna.
Och det är jag ju. Men jag är också...
...en eternal.
Min karaktärs introduktion är under en Bollywood-inspelning,
och han gör ett stort dansnummer.
Jag dansar inte. Jag vet inte hur.
Vi började filma och Chloé sa:
"Du ska få en stor danssekvens."
Och jag blev rörd. Det lät otroligt.
"Ge mig en danslärare."
Nileeka är min danslärare,
och vi jobbade i månader inför scenen.
Vi hade 50 dansare och en stor Bollywood-kuliss.
Allt arbete gav resultat. Det var vackert.
Snabb.
Jättesnabb.
Makkari är universums snabbaste kvinna.
Hon använder kosmisk energi för att springa snabbt.
Men hon kan spränga ljudvallen
och skapa hjärnskakande ljud
som gör henne farlig i strid.
Jag älskar Makkari. Hon är väldigt snabb.
Det är hennes styrka.
Men hon är också lojal.
Tjusigt.
Detsamma.
Lauren har en otrolig energi.
Hon uppmuntrade oss att använda teckenspråk.
Hennes make, Doug, blev vår tolk
och lärde de andra teckenspråk.
Hon gav oss regler att följa
som skulle hjälpa de döva.
Hon var väldigt kunnig och hjälpte oss
att göra saker på rätt sätt.
Ledare.
Helare.
-Moderlig. -Mor.
Mamma.
Kärlek.
Ajak är eternalernas ledare.
Hon ser ledarskapet som ett moderskap.
Hon har en speciell relation med dem alla.
Hon är både en mamma och lärare.
Hon är kärleksfull, men tuff.
Hon måste fatta stora beslut i filmen.
Jag hade ett viktigt ögonblick i filmen.
Jag hade en scen där jag red en häst.
Jag råkade ut för en olycka på en häst för många år sen.
Jag har inte ridit sedan dess.
Så jag släppte min rädsla.
Jag kunde galoppera med hästen och känna...
Jag visste inte om jag kunde göra det.
Men jag ville göra det.
Det hjälpte mig med karaktären.
Det var en befriande upplevelse för mig.
Dessa karaktärer och resan,
deras känslomässiga resa,
representerar den mänskliga naturen.
Och dualiteten inom oss alla.
Det de lärde sig av oss, som de älskar eller hatar,
säger mycket om vilka de är, men också vilka vi är.
-Börja. -Börja!
Filmen var smart rollbesatt.
Vi är alla rätt person för rollen.
Alla är unika, speciella, kärleksfulla och givande.
När jag väljer skådespelare i mina tidigare filmer,
vill jag se hur lika skådespelarna är karaktären.
Det är det mest spännande.
De vi ser på vita duken är delvis vilka de är.
Vi kommer att filma
sånt som vi inte kan planera
eller skriva, vilket är spännande.
Det fanns oväntade relationer och dynamik
som jag aldrig hade anat
genom att bara läsa manuset,
när skådespelarna väl möts.
Jag älskar att ha scener med två skådespelare
och upptäcka oväntade saker.
Vi har haft mycket tur.
Första gången de var samlade
kände vi kemin.
Att se dessa människor tillsammans är unikt.
De har olika bakgrunder,
olika livserfarenheter.
Det är något unikt med dem.
De är missanpassade.
De är speciella.
Det enar dem som en familj,
för eternalerna lever på ytterkanten.
En grupp odödliga som bott på jorden i 35 000 år.
De har levt bland oss, men vi har aldrig träffat dem.
Vill ni träffa några av eternalerna?
Okej.
Alla skådespelarna, förutom Gemma, träffades på Comic-Con.
Mina damer och herrar, Ikaris, Richard Madden.
Kumail Nanjiani.
Lauren Ridloff.
Första dagen vi träffades på Comic-Con
var väldig obekväm, faktiskt.
Angelina Jolie kom fram till mig
och sa att hon gillade "The Walking Dead."
Jag blev förbluffad. Det trodde jag aldrig.
Sprite, Lia McHugh.
Hur känns det att vara den yngsta personen
att spela en av MCU:s äldsta karaktärer?
Det känns overkligt.
Det var kul att träffa alla på Comic-Con för första gången.
Vi kom överens direkt.
Att komma till Comic-Con var stort för...
Salma Hayek.
...det var så många vi presenterade oss för
samtidigt som vi presenterade oss för varandra.
Det var väldigt bisarrt.
Det var lite läskigt
med tanke på publikens förväntningar.
Vi såg på varandra och tänkte:
"Sabba inte det här."
Eternalerna!
Det jag såg fram emot mest var världsbyggandet och designerna.
Grunden, Jack Kirbys serier och Neil Gaimans utgåvor,
var stora inspirationer.
Vi har forskat mycket med historiker,
språkexperter, antropologer, forskare.
Det är viktigt för Eternals att göra det,
för att övertyga publiken
att dessa superhjältar har varit här i över 7 000 år,
det måste kännas visuellt.
Som produktionsdesigner
är jag ansvarig för allt man ser,
om någon äter en smörgås eller kör en bil,
flyger ett rymdskepp eller varenda plats.
Att bygga över 130 kulisser
är ett enormt projekt, med ett enormt spelrum.
Vi reser jorden runt, genom rymden och genom tiden.
Det har varit fantastiskt,
allt vi har gjort och behövt uppnå.
Min utgångspunkt var Kirbys serietidningar.
Jag såg till dem och det fantastiska med dem
var hur mycket de påverkade manuset.
Särskilt kulisserna inspirerade mig att fördjupa mig i dem.
Det här var Teotihuacáns aztekiska tempel.
Det troddes ha skapats av gudar eller utomjordingar.
Det är en del av mänsklig folksägnen.
Jag började forska i det,
och tydligen bodde över 100 000 människor där.
Det låg inte nära en flod eller något annat.
Myten och legenden lyder
att gudar kom ner och byggde det åt folket.
Det gav mig inspiration
för resten av produktionen.
Sen började jag tänka på vilket inflytande
utomjordingarna som kom till planeten
hade på vår teknologi.
ARTEFAKTER SOM FORMADE MÄNNISKANS HISTORIA
Det var kul att forska i tidningarna
och hitta illustrationer av alla tempel
och hans egna tolkning av eternalerna och celestialerna
i templets dekorationer.
Vi tog de dekorationerna
och använde dem i vår film.
Insidan och toppen av templet var en hyllning till Kirby.
Eve Stewart och hennes team
skapade ett språk
som vi kunde använda på kostymerna och rymdskeppets väggar
och en enhetlig estetik.
Det skulle kännas gammalt och tekniskt avancerat,
vilket var en utmaning.
Hur får vi det att se ut som att de har varit här i 7 000 år
och också inspirerat saker
som människor byggt?
Det var utmaningen när vi började,
jag läste att eternalerna hade skapats av celestialerna.
Det var en miljon år sedan, så rymdskeppen kan inte vara
som de man ser i Ridley Scotts filmer.
Det här rymdskeppet har legat i dvala på jorden
de senaste 7 000 åren.
Det kan inte vara inspirerat av mänsklig teknik.
Dessutom kände jag att det var en andlig plats
för dessa människor och hade satts upp
av celestialerna, gudarna.
Jag började titta på helig geometri,
hur former är en del av världens religioner.
Alla religioner älskar cirklar.
Alla religioner älskar trianglar.
Jag försökte sätta ihop dem.
Utsidan av skeppet fick en triangulär form
på grund av aerodynamiken.
Chloé och jag diskuterade hur trianglar och cirklar passar ihop,
både inom kristendomen, islamismen och asiatisk kultur.
Det blev något globalt vi använde.
Vi började med trianglar.
Jag träffade forskare
och de sa att det var bra,
då triangulära plan kan skapa ett vertikalt lyft
om du har tillräckligt med energi.
Det var där vi började.
Jag blev väldigt förvånad när jag besökte skeppet.
Hur många skepp har man sett? De ser alla futuristiska ut.
Denna var ovanlig, ofattbar,
varje objekt, varje detalj.
Det var nytt och spännande.
Jag älskar det då det är så ovanligt,
och det har att göra med de kupolformade taken,
det är nästan katedrallikt.
Vi jobbade mycket på texturerna
för att få det att se ut som en meteor.
Det var verkligen gammalt.
Vi tittade på forntida babyloniska kilskrifter.
Vi gjorde också våra egna.
Vi använde stjärnor, månar, resor, människor, jord och gudar.
Deras dräkter motsvarar det.
När de står framför väggen skapar Arishems krafter deras dräkter.
Formerna på dräkterna är baserade på Jack Kirbys värld.
KOSTYMDESIGNER
Chloé pratade mycket om cirklarna med linjerna
som finns i hans teckningar.
De har varit på jorden i 7 000 år,
kan symbolerna på deras kroppar ha påverkat designer
bland världens religioner och kulturer?
Det använde vi i designen.
Dessa dräkter
är de svåraste superhjältedräkter jag har gjort.
Det här är vår utställning av superhjältedräkter
och andra epoker från filmen.
När jag läste manuset tänkte jag: "Det här har allt."
Olika perioder. Framtid, förflutet, allt.
Från ett kostymdesignperspektiv finns det mycket att jobba med.
Dessutom måste vi skapa dräkter åt tio superhjältar.
Ett önskemål var
att de inte skulle se ut som rustningsliknande,
som en andra hud.
Vi inkorporerade kosmos.
Vi såg till mineraler och naturen
och experimenterade med tyger.
Jag minns när Kevin besökte oss.
Han liknande det till ett experiment.
I filmen är inte allt bara blått.
Vi använde olika typer av svart och blått,
oljefärger och lade dem på ett blad.
Sen väntar man ett par dagar
för att se vilken typ av textur man får.
Varje dräkt är unik.
Det krävs många experiment, för på vita duken
kan man se alla texturer.
Varje dräkt har många lager...
KOSTYM FX-HANDLEDARE
...och alla är handgjorda.
Det är ett stort projekt,
den minsta mängden delar på en karaktär var sex.
Sprites dräkt hade 18 delar.
Varje del måste ritas i en dator,
gjutas, tvättas, skäras och målas.
Det är väldigt arbetsintensivt.
Vi hade upp till åtta personer
som satt och målade.
Vi hade minst sex kopior av allas dräkter.
Det är svårt att tänka sig hur mycket jobb som lades ner.
Ajak älskar naturen och är också ledaren
med koppling till celestialerna.
Hon har en fantastisk huvudbonad,
med linjer som går uppåt.
Mycket guld och blått.
Vi har en fantastisk, handmålad cape.
Jag hade turen att få jobba med Sammy,
som använde symboler i min dräkt.
Det är en blandning av egenmakt, men även stolthet
att kunna bära denna dräkt som betyder något viktigt.
Sersi älskar mänskligheten, hon är väldigt generös.
Färgerna vi gav henne var grön och silver.
Hon har lösa delar för att göra den feminin och mjuk.
Den är inte superstrukturerad. Den är lite mer eterisk.
Ikaris är en kämpe.
Vi ville visa att superhjältar inte behöver en latexdräkt.
Vi gjorde hans segmenterad.
Sprite är en tänkare. Den är alabasterig,
med lite jadegrön.
Vi ville ha kul med hennes moderna utseende
och visa henne som någon
som desperat vill bli vuxen.
Hon har udda, men seriösa kläder.
Hon försöker att hitta en identitet.
Sen har vi Druig, den religiösa.
Han har en stor vändpunkt.
Han blir allt mörkare under tidens gång,
likaså hans dräkt.
Den är lång och stark i mitten.
Thena är en krigare,
men hon är väldigt öm.
Hon börjar som en fantastisk guldgudinna,
och under tidens gång
blir hon en skörare, spetsigare, mjukare,
skadad fjäril på ett sätt.
Gilgamesh är den starkaste krigaren och är tungt bepansrad,
med starkt plåt.
Han beger sig ut på resan med Thena, han fastnar i tiden med henne
De byter inte till moderna kläder.
De bodde på en plats
som har varit isolerat sedan 1900.
Han har väldigt gammalmodiga kläder.
Det jag älskar med min dräkt
är att den är unik till MCU.
Den är flexibel och sitter bra.
Och den är lila, min favoritfärg.
Alla blev säkert lika rörda när de prövade dem för första gången.
Det blev jag.
Oj.
Jag grät.
Det var som en brudklänning.
Den passade perfekt.
Mitt favoritögonblick i filmen är Brian.
Hans sista klädprovning var mitt favoritögonblick.
Jag gick till klädprovningen.
Jag hade inte inte riktigt förstått,
för varje gång de visade skisserna
tänkte jag: "Är det jag? Nej. Är det?"
Han ville inte se sig själv i spegeln i dräkten.
Jag tänkte mycket på
hur jag tyckte att MCU skulle se ut,
och jag var nervös över hur jag skulle framställas.
Han började andas tungt.
Varje gång jag satte på mig dräkten,
satte på mig stövlarna
tänkte jag: "Okej!"
De sa: "Du måste se dig i spegeln."
"Jag är inte redo."
Jag var orolig, men han försäkrade mig.
När allt var på
sa de: "Du måste se dig själv."
Jag vände mig om.
När han såg sig själv skrek han.
"Herregud! Det här är otroligt."
Jag skrek: "Allihop, kom här.
"Alla som gjorde den här dräkten, kom hit."
Alla kom in och jag...
Jag grät.
"Ni anar inte vad det här betyder för en svart pojke
"från North Carolina som aldrig trodde
"att han kunde stå här och vara en superhjälte."
Från botten av mitt hjärta,
alla som var delaktiga i den här filmen,
de är de riktiga hjältarna.
Vi hade inte varit hjältar utan dem,
och när folk ser den här filmen
ska de veta hur många som gav sitt allt
för att jag skulle känna mig som en hjälte.
Bäst var när vi alla var i våra dräkter
och stod i en linje.
Det var så spännande att se alla i sina dräkter.
Vi skrek och grät hela dagen.
"Herregud! Titta!"
Det var rörande när vi stod tillsammans.
Det var fantastiskt.
Det blåste och var dramatiskt.
Capes blåste i vinden.
Man kände sig nästan som ett fan under inspelningen.
Det var speciellt.
Tack, eternaler!
När jag skrev på tänkte jag:
"Jag kommer att stå framför en grön skärm
"och det är allt."
Jag hade fel. Vi var i studion en dag
under mina dagar här.
Chloé ville använda verkliga platser så mycket som möjligt,
och vi har varit på plats mycket.
Platserna och geografin är en stor del av filmen.
Det hör till då det är historien om civilisationens tillväxt,
kombinerad med hur människor och natur
har utvecklats tillsammans.
Vi spelade in i London
där vi kunde ändra miljön hur vi ville.
Vi kunde vara i North Dakota och Alaska.
Även Amazonas, överraskande nog.
Även olika perioder av historien.
Under nattinspelningarna stängde de ner Camden.
"Kan man göra så?
"Kan de stänga ner en av de mest trafikerade delarna av London?"
Det är ambitiöst.
Vi filmade också på Fuerteventura och Lanzarote,
på Kanarieöarna,
en spanskägd ökedja utanför Afrikas kust.
Det fick vår film att stå ut
från de andra.
Vi använde dem också för platser
som inte längre finns eller är svåra att nå.
Vi åkte till Kanarieöarna
och filmade Babylon och Mesopotamien
och det kändes som att vi var på plats.
Det såg så verkligt ut.
Det var kul att kunna filma på plats, i skogen
och på svarta sandstränder, på vulkaniska öar.
När man spelar in på plats
känns det mer verkligt,
även om det är bisarrt.
Du har aldrig skådat såna platser.
Det här är magiskt.
Landskapet är spektakulärt.
Jag har aldrig rest så mycket med en film.
Det var inte en lätt film att göra.
Det finns ingenting på Fuerteventura.
Inget illa menat, men det är en ö.
När vi dök upp fanns det stenar
efter vulkanerna.
Sen stod vi på en klippa. Sa jag det?
Det fanns klippor där vi spelade in stridsscenerna.
Man klättrar över saker och jobbar med vajrar.
Sen har vi stranden.
Det blåser mycket på Fuerteventura.
Och svart sand fastnar i kläderna.
Vi var tvungna att slå oss samman
och jag tror att vi kom varandra nära på Fuerteventura.
Det var kul att bo på samma hotell, vi åt middag
och umgicks.
Att vara på plats hjälpte oss att känna scenen
och vara i nuet.
Det kändes som en familj
och det hjälpte att styrka relationen mellan karaktärerna.
-Bryt. -Dave?
-Vackert. Det var allt. -Vi har det.
Genom att filma på plats kunde vi fånga
ljuset och miljön.
Publiken ska inte bara se karaktärerna,
utan deras koppling till världen bakom dem.
Det är en svår känsla att fånga i en studio.
Att spela in på plats var en naturlig utveckling.
Det var spännande för vår VFX-handledare, Steph Ceretti.
Han ville alltid fånga
så mycket verkliga och naturliga element som möjligt.
Det är mer intressant att agera med verkliga platser,
även när det är svårt att kontrollera.
Det får filmen att kännas mer verklig.
Vi ville driva idén
att så mycket som möjligt skulle spelas in på plats.
Chloé ville verkligen det. I Amazonas till exempel...
Ikaris!
Vi övervägde att spela in i en studio,
men när jag och Chloé pratade kom vi överens:
"Det går inte. Vi har inte nog med rum.
"Vi måste filma på plats."
Även om det var svårt i England under vintern,
i regnet, som ni kan tänka er.
Men det var rätt beslut att filma på plats och i miljön.
Att ha skådespelarna i miljön och känna omgivningen.
Det gav också kameran frihet
att filma utan begränsningar.
Det var mer organiskt,
mer visceralt att filma så,
vilket Chloé ville göra för att fånga så mycket som möjligt.
Det var en stor utmaning för honom.
Hur han kan blanda effekterna med den verkliga världen
för om det görs rätt
kan man uppnå realismen som Eternals behöver.
Actionscenerna på stranden...
Vackra miljöer, fantastiska platser.
Vi ville fånga så mycket vi kunde
av det naturliga ljuset, miljön och vinden.
Det var svårt att ta med stuntriggar
och specialeffekteriggar till en så avlägsen plats.
Det var mycket action vi inte kunde filma,
så vi fick bygga det mesta i datorn
och designade också scener
som vi inte kunde filma på plats,
med datoranimerade karaktärer som slåss och flyger.
Men vi försökte också att behålla filmfotografin.
Att datoranimera scener så de matchar filmfotografin
som Chloé ville behålla.
När man spelar in i en studio
har man full kontroll över ljuset.
Ljuset och himlen förändras inte,
för vi använder samma himmel för alla scener.
Så fungerar det inte här.
Varenda scen har en annan himmel, vind och moln,
vilket var något vi försökte att strida emot,
tills Chloé sa åt oss att inte försöka.
"Få det att se naturligt ut.
"Vi filmade och saker förändrades.
"Gör samma sak i datorn.
"Se till att det ser naturligt ut.
"Anamma det naturliga ljuset och miljön."
Det var intressant för oss.
Det var en häftig symbiotisk relation.
Det var nytt för henne, då det här var första gången
hon jobbat på en så stor film,
eller haft en så stor budget.
Det är första gången vi berättar en sådan historia.
Vi filmar på ett helt annat sätt.
Jag gör indiefilmer.
Att kunna låta ens fantasi flöda fritt
och få hjälp av erfarna och fördomsfria människor
för att lyfta fram ens idéer
och göra vad man vill är en otrolig process.
-Han har den vita väskan. -Det är bra.
Chloé gillar att filma under "den magiska timmen,"
när solen är på väg ner.
Vi har hjältarna i sina fantastiska dräkter
och havet är en enda våg, vinden blåser
och miljön så perfekt
att du hoppas att kunna återskapa det digitalt.
Enligt skådespelarna var det ett speciellt ögonblick
då det var slutet på filmen.
Fast man inte spelar in i sekvens,
känner man energin och dramat.
Det var ett speciellt ögonblick.
"LIFE MEMORY SUITE" KOMPONERAD AV RAMIN DJAWADI
Vi visste att filmen behövde förlita sig på ledmotiv.
Vi har 11 karaktärer.
Sjutusen år av mänsklig historia.
Rymden, jorden och alla dessa element.
Det är viktigt att upprepa ledmotiv.
Vilket Ramin gör på Game of Thrones.
Ramin skapade vackra ledmotiv.
Han väckte känslor.
Varje karaktär fick inte ett motiv,
vi tänkte över det:
"Vad går dessa karaktärer igenom i historien?
"Kärlek, uppdrag, minnen, alla olika aspekter.
"Vi skapar ett ledmotiv för deras känslor."
Vi behöver dig.
På så sätt hjälper ledmotivet att knyta ihop denna enorma berättelse.
Varje gång det motivet dyker upp
spelar det ingen roll om du är i nutida Amazonas
eller antika Babylon,
du förstår hur långt dessa karaktärer har rest,
men de går igenom samma mödor som mänskligheten.
-Samla er, eternaler. -Tack.
-Samla er, eternaler. -Okej.
Det råder en familjär atmosfär,
men hennes sätt att närma sig karaktärerna är djupt,
likaså hennes sätt att jobba med oss.
Man dras in i sin karaktär.
Så bra.
Karaktärsögonblicken är väldigt viktiga,
vilket är ögonblicken vi minns från MCU-filmerna.
Som när Avengers sitter och äter shawarma.
Det är sånt folk minns.
Chloé Zhao, vår regissör,
har kunnat hitta de små ögonblicken.
Striderna och utomjordingarna är såklart väldigt spännande.
Men vi har varit en familj i 7 000 år. Det finns mycket drama,
och att utforska det är det roligaste med filmen.
Chloé uppmärksammar varje litet ögonblick i filmen,
hon tänker alltid på vad hon kan göra bättre,
och hon vill att det blir så bra som möjligt.
Hon är involverad i varje aspekt,
hon gör 100 saker samtidigt.
Jag vet inte hur hon gör det. Otroligt.
Hon är en kamikazeagent.
Det är så kul att se ens regissör
gilla det man gör,
när hon springer fram från bakom kameran.
Hon får en att vilja pröva saker. Man tror
på visionen och hur man kan skapa den,
hur man kan forma den och förbättra den,
vi gör många upptäckter tillsammans.
Hon förstår karaktärerna.
Hon förstår relationerna,
men action...
Vi filmar en actionscen
och hon frågar: "Vill du se?"
Jag hade aldrig sett något liknande,
i en MCU-film eller annat.
Chloé använder våra personligheter och vår mångfald
på ett förenade sätt i filmen,
det känns som att man är en del av något speciellt.
Jag trodde aldrig att jag skulle vara en del av MCU,
speciellt inte som en superhjälte.
Jag har vänner som har fått vara med
och jag vill bara vara någon
som kanske fixar Captain Americas dator.
Att faktiskt få vara med är fantastiskt.
Att vara delaktig i en Marvel-film
som har den största mångfalden jag har sett
i någon superhjältefilm.
Det är spännande. Det visar filmens omfattning,
hur global den är.
Man ser en grupp människor
från olika bakgrunder och kulturer.
Det berikar historien som vi berättar,
då det är en episk, global historia.
Det är första gången vi är på jorden
med en grupp superhjältar med samma mångfald som världen själv.
Som vår planet, som mänskligheten.
Jag får rysningar bara jag pratar om det.
Alla ser ut och låter olika.
Alla har en helt annan energi.
Jag har aldrig sett en sådan ensemble,
och att vi kan göra det för Marvel,
som superhjältar är speciellt.
Jag trodde aldrig att jag skulle vara
en del av MCU.
Chloé lät oss vara oss själva.
Jag har inte den typiska Marvel-estetiken,
men Chloé var tydlig: "Det är poängen.
"Det är vem du är.
"Vi behöver någon alldaglig,
"för alla kan bli en hjälte."
Folk går och ser filmen
med en egen uppfattning om vad Marvel borde vara,
hur det ska se ut och låta.
Det vi gör är att vända upp och ned på det,
och visa att alla kan vara med.
Filmer är en återspegling av vårt samhälle.
Om vi inte ser oss själva,
om vi inte ser en reflektion av oss själva,
hur vet vi då att vi existerar?
Vi behöver dig.
Hur vet vi att vi är här?
Hur vet vi att vi får leva genom andras upplevelser,
deras misstag och förbättra oss som människor?
Vi blev ett...
Det är viktigt
att vi ser oss själva på vita duken.
Mångfalden dessa skådespelare har
är unik.
Akta ryggen.
Gick det bra?
-Jag älskar dig. -Detsamma.
Jag uppskattar verkligen
relationerna jag har skapat
med alla dessa karaktärer, skådespelarna
och vänskaperna.
Alla hittade sina roller ganska snabbt.
Inte bara i filmen, utan allmänt.
Det känns som en familj.
Vi känner varandra.
Jag vet inte vad det var, men vi kände snabbt...
Att vi var vänner.
Jag älskar dem alla, varenda en.
Vi är en familj.
Det är fantastiskt hur vänskapen uppstod.
Jag vill hålla ihop dem.
Det är en del av min karaktär,
men jag känner själv ett ansvar.
Det var lätt att bli en familj.
Det skedde så snabbt.
-Bryt. -Vackert.
För en film om tio odödliga utomjordingar från Olympia,
handlar det mycket om mänskligheten och att vara en människa,
och att vara av denna jord.
Ska vi ta hand om jorden
eller är den ett steg till något större?
Som ett amerikanskt och globalt samhälle
måste vi ta itu med vårt förhållande till planeten
och vår relation till varandra.
Det är ett viktigt tema att utforska
då det är en utmaning vi står inför.
Man vänder sig inte mot sin familj.
Det är en hyllning till planeten jorden
och mänskligheten.
Vi lär oss om vad det innebär att vara dödlig,
att vara människa,
som har en begränsad tid i detta universum.
Det är ett vackert sätt att fira mänskligheten.
Det är viktigt att betona hur vi är alla starka,
men vi är som starkast när vi hjälper vår planet.
Det är ett vackert meddelande. När vi enas är vi starkast,
det är då vi kan påverka.
Den här filmen kommer att ha en sån stor inverkan på MCU
att jag som fan är så glad
att jag fick en chans att göra det.
Under resans gång
har Kevin, Nate och hela teamet varit där för mig.
De lät mig pröva nya saker.
De lärde mig så mycket.
Jag är så tacksam för möjligheten,
inte bara för att hylla MCU:s förflutna,
utan också leda MCU in i framtiden.
Det har varit en ära.
Översättning: Victor Ollén