Timjami...
TIMJAMI
En tarkoittanut tuota.
Kiitoksia. Paljon parempi.
Aika...
Joillekin aika on pyörä.
Loputon toisto siitä, mitä oli ennen ja mitä on vielä tulossa.
Kiertyy loputtomiin kerta toisensa jälkeen.
Toisille aika on nuoli.
Etenee vääjäämättä.
TAMMIKUU
Aloitimme Lokin 10. helmikuuta 2020,
kahdeksalta aamulla,
ja se tuli valmiiksi 299 päivää myöhemmin.
Noin 7 176 tuntia.
Tai 430 560 minuuttia
työtä ja hengittämistä ja haaveilua ohjelman parissa.
Ota se luku ja jaa se monilla nokkelilla leikkauksilla,
niin saat kuusi jaksoa.
Yhteensä 280 minuuttia ja 17 sekuntia ohjelmointia.
Jaa sitten kokemusta vieläkin pidemmälle,
ja saat yhden tunnin...
Tarkkaan ottaen dokumentti.
Suhteellisen nopea aikakapseli.
Muistelo menneistä asioista.
Ottaen huomioon rajoitukset, meidän ei pidä tuhlata sekuntiakaan.
Palataan alkuun.
LOKIN KUVAUKSET: ENSIMMÄINEN PÄIVÄ
Ensimmäisen päivän lopussa en voi uskoa, että teen tämän.
En voi uskoa, että se tapahtuu.
Käytin tätä pukua ensi kerran kymmenen vuotta sitten.
HBD KUJEILUN JUMALA
En voi uskoa, että se on yhä ylläni.
Olen niin innoissani tästä ohjelmasta.
Olen kiitollinen teille kaikille kaikesta, mitä aiotte tehdä siitä.
Kiitos 849 päivän ensimmäisestä päivästä.
Ja nyt eteenpäin.
VASTAAVA TUOTTAJA
Muistan nähneeni ensimmäisen Iron Manin vuonna 2008.
Olin Ruotsissa eräässä projektissa Kenneth Branaghin kanssa.
Hänkin katseli sen pian.
Kummankin mielestä Iron Man oli poikkeuksellinen."
Sitten hänet palkattiin ohjaamaan Thor.
Minä vähän vitsailin siitä.
Kerran kun olimme lavalla,
tulin tyhjän vesisäiliön kanssa, niin esitin, että se oli Thorin vasara.
Hän kutsui minut koe-esiintymiseen,
koska hän tiesi, että se olisi valtava mahdollisuus monille ihmisille.
En ole aikoihin nähnyt sinun hymyilevän.
Muistan kirkkaasti ensimmäiset koe-esiintymiset.
Melkein muistan kohtaukset. Yksi kahden veljeksen välillä,
eikä heidän roolinimiään voitu paljastaa.
Toisen nimi oli Michael ja toisen Lucas.
Taisin oppia molempien vuorosanat.
Tarkoitatko siis,
että ystävämme seisovat rinnallani puolustamassa kotiamme,
mutta oma veljeni ei tee niin?
Kuukauden päästä Chris Hemsworth ja minä saimme puhelun samana päivänä.
Chris ja minä tapasimme ja saman tien ajattelin,
että tästä alkaa todella poikkeuksellinen matka.
En tiedä, minne se johtaa mutta pidän todella tästä ihmisestä.
Tästä voi tulla jotain.
Siitä hetkestä alkaen heittäydyin hommaan.
Annoin sille koko sieluni.
Tom on fanien suosikki. Ihmiset rakastivat hänen panostaan Lokissa.
Hahmo löysi aina luontaisen paluukeinon
uusia, mielenkiintoisia ja jännittäviä tapoja.
Pelastajasi on täällä!
Kun etsimme sellaisia tarinoita, halusimme kertoa Disney+:lle,
että Tom tuntui ilmeiseltä valinnalta,
hahmon monipuolisuuden ja fanipohjan syvyyden takia.
Jotain tapahtui ensimmäisen Avengers-elokuvan jälkeen.
Silloin tajusin, että Loki hahmona
oli alkanut elää elämäänsä yleisön mielessä.
Kun sitten menimme Comic-Coniin vuonna 2013,
Kevin Feige sai idean, että menisin lavalle hahmossa.
Sanoin, että se on mahtavaa ja uskomatonta.
"Sopii. Mennään."
Se oli hetki, jota ei voi toistaa.
En usko, että koen sellaista hetkeä enää koskaan.
Se oli kuin astuisi pois...
Jollain tavoin pois ympäristöstä maailmaan, kuten hahmokin.
Sen huoneen energian kuuleminen ja tunteminen
ei unohdu koskaan.
Sano nimeni.
-Loki! -Sano nimeni!
Loki!
Sen jälkeen mielestäni
Kevin Feige ja Louis D'Esposito ja Victoria Alonso Marvelissa ajattelivat:
"Lokin pitää olla mukana vähän pidempään."
Minä, Loki, Asgardin prinssi,
Odinson, Jotunheimin oikea kuningas,
kujeilun Jumala...
Muistan tavanneeni Joen ja Anthony Russon.
He sanoivat: "Infinity War on...
"Se on sokkeloinen juttu, ja kaikki ovat mukana.
"Yritämme tarkentaa, mitä siinä tapahtuu.
"Ihan kaikesta emme ole vielä varmoja.
"Tiedämme silti, että elokuvan alussa
"Loki antaa Tesseraktin Thanokselle."
Olet pahin veli.
"Sen jälkeen hänet teloitetaan."
Katsoin Keviniä ja sanoin:
"Siinäkö se sitten on?"
Ja hän sanoi: "Jep."
Ei ylösnousemuksia tällä kertaa.
Se on poikkeuksellinen hetki, koska...
Katsoja uskoo heti Thanoksen valtaan.
Se uhraus todella tarkoitti jotain.
Emmekä halunneet kumota sitä uhrausta tai ehdottaa, että sitä ei tapahtunut,
tai millään muulla tavalla halventaa
sen hetken emotionaalista painoarvoa.
Halusimme kertoa lisää tarinoita Tomista.
Koordinoimassa hakua ja pelastusta.
"Matkallani koordinoimaan hakua ja pelastusta."
Miten siis ruoka pysyy sisällä...
Suu kiinni.
Kun Endgame oli valmistumassa, ajatus siitä,
että Kostajien aikamatkustuksessa jokin menee pieleen...
Ei portaita!
Tom tarttuu kuutioon ja katoaa.
Se hankaluus tässä elokuvassa saa sankarimme takajaloilleen.
Sitä ei kuitenkaan käsitellä.
Emme tiedä, mihin se johtaa.
Kevin Feige ja minä puhuimme muun muassa siitä,
voisiko se olla loikkaus uuteen tapaan kertoa Lokin tarina?"
Vaihtoehto tunnistettu.
Anteeksi kuinka?
TV on aina ollut antisankarien areena.
Ajatellaan vaikka sellaisia kuin Don Draper tai Tony Soprano.
On tarpeeksi aikaa tavallaan ymmärtää, sellaista, mitä voisi kutsua
"pahikseksi" jossain muussa tai toisenlaisessa tarinassa.
Halusimme niin paljon kiitotietä kuin mahdollista
ja tutkia, mikä saa Lokin tikittämään.
Teimme laskelmat, ja hän...
TOINEN VASTAAVA TUOTTAJA
Loki on ollut kuvassa alle kaksi tuntia
kymmenen vuoden aikana ja tehnyt suuren vaikutuksen.
Yhtäkkiä on kuusi tuntia aikaa kertoa hänen tarinansa.
Se on parempi.
Se on vakava sarja. Se on dramaattinen sarja.
Jännittävä sarja. Todella haikea sarja.
Tämä hämmästyttävä kirjailijajoukko, jota johti Michael Waldron,
yrittää tehdä vaikutuksen
maailmaan ja tämän sarjan toimintalogiikkaan.
"AVV hallinnoi aikaa." Mitä se tarkoittaa?
Luulen, että monet ihmiset odottivat,
"Tästä tulee Aikahyppy.
"Tässä Loki ratsastaa Paul Reveren kanssa,
"ja vaikuttaa historiallisiin tapahtumiin."
Kun tapasin nämä kaverit ensi kertaa, ehdotin heille:
"Mullistetaan ihmisten käsitys tästä sarjasta."
Miten meni?
Kun etsimme ohjaajaa tälle sarjalle,
kiinnostuneita oli paljon, oli paljon hienoja keskusteluja.
Kate nousi muiden yläpuolelle suhtautumisessaan materiaaliin.
OHJAAJA / VASTAAVA TUOTTAJA
Muistan agenttini sanoneen,
että se on vain ystävällinen tutustumistuokio.
"Älä valmistele esitystä."
Jätin sen huomiotta ja tein perusteellisen esityksen.
Hän teki sokkilamaannutusesityksen,
joka oli mahtavin koskaan näkemäni,
jossa todella oli... Mikä sarjasta sitten tuli.
Muistan lähteneeni siitä kokouksesta
ajatellen, että tämä ihminen on sisäistänyt hengen,
jonka haluaisimme luoda sarjaan.
Ei ollut tarkoitus vain toteuttaa näitä ajatuksia
vaan viedä ne vielä pidemmälle.
Ja nostaa aseet kohti näitä tyyppejä, valmiina taistelemaan.
Kysyin häneltä: "Kate, mistä sarjassa on mielestäsi kyse?"
Hän vastasi: "Minusta kyse on itsensä hyväksymisestä.
"On hahmo, joka ei tiedä miten muuttua ja kasvaa.
"On hämmästyttävä tarina jossa on oikeastaan kyse
"itsensä hyväksymisestä."
Silloin ajattelin: "Tämä nainen tietää, mitä tekee. Hän on mukana."
Se oli humaani, syvä oivallus, hyvin yksinkertaisesti sanottuna.
Olen suoraan sanoen vähän höpsö.
Minusta on upeaa, että kyse on itsensä rakastamisesta
ja demoniensa voittamisesta.
Koetan aina tuoda kaikkeen tekemääni
syvää tunnetta ja totuutta
ja antaa hahmoille mahdollisuuden olla rumia.
Minusta se tuntuu todellisemmalta.
Minusta ei kannata pelätä astumista limittäin vähäsen.
-Niin, kiva. Aivan. -Koska se on kuin...
-Kunhan limittäisyys ei haittaa. -Tässä sitä mennään. Kuvittele...
Hän liittää sarjaan paljon tosielämän kokemuksia
Hän on työskennellyt monissa AVV:tä muistuttavissa virastoissa,
joten hän tietää, miten saa Lokin hermostumaan.
Ajan kulku voi olla alituinen...
VÄHEMMÄN KOKOUKSIA ENEMMÄN TUOTTAVUUTTA AVV - AIKAJANA VAATII SITÄ
...mutta ajan havaitseminen ei ole.
Tunti rannalla,
paistattelu täydellisen vapauden suolaisessa hehkussa
tuntuu erilaiselta kuin tunnin istunto hammaslääkärin tuolissa.
Silti minuutti on minuutti on minuutti.
Liikumme eteenpäin minuutti kerrallaan, hetki kerrallaan...
Lopeta...
...halusimmepa tai emme.
Tuo.
-Ja tuosta... -Lopeta tuo!
...voimme kiittää väsymättömiä ystäviämme Aikavarianssivirastossa.
Organisaatio, joka kumpuaa Marvel Comicsin historiasta,
on Aikavarianssivirasto eli AVV.
Tämä organisaatio on kiehtonut minua pitkään
selaillessani sarjakuvia Marvelilla
vuosien mittaan.
Tiesin aina, että heillä olisi hieno tarina kerrottavanaan.
Käsite byrokratiasta,
joka hallitsee kaikkea aikaa ja avaruutta.
-Tule. -Mennään.
Teet vakavan virheen.
Hän on huijari ja Asgardin prinssi,
kujeilun jumala, jolla on hieman roistomainen rooli.
Tykkäsimme ajatuksesta nyhtäistä hänet
kirjaimellisesti omasta ajastaan
ja viskata hänet paikkaan, jonka sääntöjä hän ei tunne.
PUVUSTAJA
Hänet nähdään ensin Kostajien asussaan.
Sehän on
hyvin näyttävä taisteluasu.
Ei tule kuuloonkaan.
Tämä on hienoa asgardilaista nahkaa.
Halusimme luoda oikein vahvan kontrastin.
Avata sen rytinällä.
Hetkinen nyt.
Kaksi... yksi... olkaa hyvä.
Puimme hänet tavalliseen AVV-haalariin
ja siinä kohtauksessa
paljastimme hänen hauraimman ytimensä.
Mene ovesta.
Vai niin, jotta ovi voisi altani, kun yritän lähteä.
Hyvä yritys. Tällä kertaa olen valmis.
-Tämä kammio ei toimi niin. -Valehtelija.
Haluttiin siis kertoa hahmosta jotain,
jossa ei ollut kyse vain supersankarin puvusta,
Haluttiin tunkeutua
muutamaa kerrosta syvemmälle hahmoon.
Ette tiedä, mihin kykenen!
Minä taidan.
Siis tietää, mihin hän kykenee.
Muistan, kun kokoonnuimme tuottaja Kevin Wrightin
ja käsikirjoittajien kanssa,
ja he kertoivat minulle sarjan tarinan. He sanoivat:
"Tässä on kiinnostava Mobius-niminen hahmo,
tavallaan AVV:n analyytikko.
"Hän on hyvin älykäs, oppinut.
"Hän tavallaan ymmärtää Lokia.
"Hän pystyy näyttämään itsestään puolia,
"joita hän ei ole ymmärtänyt ennen.
Minua mietitytti, kuka esittäisi sen osan.
-Ja tässä hän on. -Niinpä.
Ainut oikea. Haluaisin kysyä, kuinka...
Ajattelin, että valmistauduit...
"Mielessäni on vain yksi henkilö..."
-On vain... -"...joka voisi esittää tätä."
On vain yksi henkilö.
-Sen sijaan kysyit: "Kuka se on?" -Se oli vain...
"Tässä hän on."
Kun minulle puhuttiin Iron Manista ensi kertaa,
Halusin antaa Marvelin vakiintua hieman.
Kun minulle puhuttiin Thorista ja sitten...
Captain Americasta ja myös Hulkista,
sanoin, että en oikein tiedä...
Ja se... Vitsailen vain.
Jo Mobius-nimessä on hauskaa se,
että minä vain pidän siitä,
-Se on vain kiva... -Hieno nimi. Aivan.
Kun ihmiset kysyvät: "Mitä sinä teet?"
"Mitä sinä teet Marvelin universumissa?"
"Ei, en käytä viittaa. En ole... Minulla ei ole supervoimia.
"Lukuun ottamatta nimeä Mobius, jossa on tiettyä voimaa."
Tarinassa antisankareista
Mobiuksen kohdalla oli jännittävää esittää kaveria,
joka oli todella tavallinen vanhan koulukunnan sankari.
Kello tikittää aina.
Se on parempi kuin se toinen vaihtoehto.
Hän on vintiömäinen etsivä.
Ja loistava verrokki Tomille.
Miten koulutus sujuu?
-Täysin luonnollista. -Niinkö?
Opitko vesiskootteristani?
Oli hienoa, kun tulin töihin tänne Atlantaan,
koska Tom... Me kutsuimme "Loki-luennoiksi" sitä,
kun Tom kävi asiat läpi ja työskenteli kanssani.
Hän kertasi tarinan ja kaiken mitä piti tärkeänä,
näytti filminpätkiä ja muuta.
Sen avulla opin ymmärtämään.
Kirjoitin ylös asioita,
joita hän sanoi kuvaillessaan Lokia.
Osa siitä taisi päätyä omaan dialogiini.
Loistokas tarkoitus.
Owenin kysyi, mikä minusta oli ihanaa Lokin roolissa.
Ei sitä, mikä hahmossa oli hienoa,
mitä muut ihmiset näkivät.
Hän kysyi: "Tom, mistä sinä pidät siinä?"
"Mistä sinä pidät Lokissa?"
Huomasin sanovani:
"Hän soittaa kaikilla pianon koskettimilla.
"Hän soittaa kevyillä ja pääkoskettimilla...
"Kaikki kevyet nuotit.
"Ja myös raskailla koskettimilla vasemmalla kädellä.
"Syvät, raskaat soinnut,
"jotka ilmentävät surua, murhetta ja vihaa.
"Hän onnistuu jotenkin tekemään siitä...
"Lokin musiikki sisältää koko sävellajin laajuuden.
Owen sanoi: "Kuulostaa oikealta."
Riittää.
Takaisin häkkiin.
Minäkin osaan ilkeillä.
Kävin eräänä päivänä mukavan keskustelun Tomin kanssa.
Hän siteerasi jotakin ja kysyin, oliko se Shakespearea.
Hän sanoi: "On, Hamletista."
Minusta oli hienoa, että tajusin Shakespeare-osuuden.
Sitten kysyin: "Oletko näytellyt Hamletia?"
Hän sanoi näytelleensä. Itse asiassa Kenneth Branagh
ohjasi häntä joissakin Hamlet-esityksissä.
Hän kuvaili, millaista se oli, kuinka palkitsevaa,
ja minä kuuntelin.
Kun hän lopetti, niin varmaan englantilaisesta kohteliaisuudesta
tuli pieni tauko.
Sitten hän kysyi: "Oletko sinä esittänyt Hamletia?"
Se oli ensimmäinen kerta, kun...
Kun kukaan työkaverini
on ajatellut kysyä, olisiko se mahdollista.
En voi kuvitella Ben Stillerin koskaan miettineen,
onkohan Owen koskaan esittänyt Hamletia.
Jos pitäisi tehdä Shakespearen näytelmä,
minkä valitsisit?
Kaksi nuorta veronalaista, luulisin.
Tunnetko sen hyvin?
Tom melkein pystyi pitämään naaman peruslukemilla.
-Ulkoa. -Silloin tuntui, että...
Kun hän kyseli: "Oletko esittänyt Hamletia?"
Se on... Hän oli...
Vain niin kohtelias.
-Mutta... -Ei voi tietää.
Olisit voinut esittää sitä koulussa.
Koulunäytelmässä.
-Mitä minä voisin... -Osaat suurimman osan.
Hän tuntee Hamletin. Ihmiset eivät tiedä sitä.
-Osaat sen ulkoa. -En.
-Tuo ei ole totta. -Osaat osittain.
-Kuten haluatte? -"Mua älä houkuttele, rakas Proteus.
"Ei kotikasvatilla äly kasva."
Noin alkaa mielestäni Kaksi nuorta veronalaista.
En tunne sitä näytelmää,
mutta collegessa Kävin Shakespeare-kurssin.
Déjà vu. Sanoinhan, että aika kuluu täällä eri tavalla.
Mietin jotain, josta minä ja Owen puhuimme aivan alussa.
Hän halusi todella irtautua itsestään.
Kuulen, että keskeistä siinä oli peruukki.
Tietysti halusimme säilyttää Mobiuksen viikset,
koska ne ovat sarjakuvissa tärkeät hänen hahmolleen
ja taiteilijalle, johon hän perustuu.
Aiotko pitää tämän? Vai jääkö tämä elämääsi?
Olen saanut paljon kohteliaisuuksia näillä viiksillä.
-Ne ovat upeat. -"Upeat" on sana,
jota monet ovat käyttäneet. Saatan siis...
-Ei ole varaa... -"Huolitellut."
"Huolitellut." En usko,
-että voin ajella näitä. -Näpsät." Aivan.
-Tämä voi olla... -"Huikeat."
Tästä lähtien, kun näkee OCW:n,
hänellä saattaa olla viikset.
Pidän todella koko ilmeestä.
Ehkä vähän samoin kuin lapsena,
kun tavallaan haluaa uskoa.
Laita itsesi valmiiksi. On tapahtunut isku.
Pidän tästä hatusta, koska se vaikuttaa vähän...
Kytän hattu 40-luvulta,
joka tulee mieleeni AVV:sta.
Halusin hänen näyttävän perusetsivältä.
Melkein kuin hän olisi ottanut vaatteensa
AVV:n löytötavaralaatikosta.
"Uppiniskainen, itsepäinen, arvaamaton."
Kuin eräs toinen tuntemani.
Tai eräs minun tuntemani.
Aikavartijat olivat aina isona kaikkivoipana uhkana,
antagonistisena voimana AVV:ssa.
Mutta kun kirjoitimme sarjaa,
tajusimme, että luultavasti tarvitsemme enemmän paikan päällä olevan uhan.
Ja se todella otti tuomari Renslayerin muodon.
Te naurettavat byrokraatit ette määrää, miten tarinani päättyy!
Se ei ole teidän tarinanne. Ei koskaan ollutkaan.
Tuomari Renslayer, jota esitti arvokkaasti ja vahvasti
Gugu Mbatha-Raw,
on AVV:n ylituomari.
Hei!
Pidin Renslayerin hahmosta.
Olin kuin sarjakuvien tuntijat, jotka tietävät hänet,
mutta häntä ei ollut ennen esitetty.
Tuntui siis, että sain todella luoda hänet.
Rakastan syvyyksiä, niitä kerrokset, joita hänessä on.
Minusta hänessä on voimaa.
Häntä kunnioitetaan. Hän on edennyt itse.
Varianttimme.
En usko ennen esittäneeni niin autoritääristä hahmoa.
Tiedätkö, mitä tapahtuisi, jos emme karsisi aikajanaa?
-Mitä? -Kaaos. Kuolema.
Vapaa tahto?
Vain yksi ihminen saa vapaan tahdon.
Se, joka johtaa.
AIKAVARIANSSIVIRANOMAINEN
Olemme toimistossani...
Ravonna Renslayerin, tuomari Renslayerin toimisto.
Ja tämä on uskomaton lavaste.
Emme ilmeisesti näe taaksemme täysin,
mutta näiden Aikavartijoiden välissä
on mahtava näkymä koko AVV:hen.
Ja se on todella voimakas tila.
Rakastan sitä. Ja siinä on vuosisadan puolivälin lämpöä.
Tunnen olevani todella sitoutunut tilaan.
Tiesimme, että haluamme rakentaa lavasteita.
AVV:hen sopi käsinkosketeltava, todellinen, juureva tuntu.
Haluttiin nähdä kahvimukin jättämiä renkaita papereilla ja pöydillä,
Sitä varten piti rakentaa se maailma.
Tämä vaikuttaa kyllä tappohuoneelta.
AVV:hen piti luoda eräänlainen Isoveli valvoo -tunnelma.
Että Aikavartijat valvovat koko ajan.
On suuret ja kauniit Aikavartija-patsaat,
koska hehän ovat oikeastaan jumalia.
Tykkään ajatuksesta yhdistää se Mad Men -estetiikkaan,
koska mielestämme he ovat hyviksiä, ja se on tyylikästä.
Oma koti kullan kallis.
Täällä ei pitänyt olla taikaa.
Ei olekaan.
Puhuimme paljon hauskasta scifistä,
kuten leffoista Matkalla taivaaseen tai Beetlejuice,
tai Terry Gilliamin Brazilista.
Ne olivat hienoja merkkipaaluja tälle massiiviselle organisaatiolle,
joka tuntuu juuttuneen menneisyyteen olemalla hyvin analoginen...
On paljon paperia ja vanhoja koneita.
Mutta samalla ällistyttävä tehtävä hallita kaikkea aikaa.
Onko tämä maailmankaikkeuden suurin voima?
Kuvaajamme Autumn teki mahtavaa työtä.
Hän maalasi valolla ja sai kaiken tuntumaan elokuvalliselta,
tunnelmalliselta ja kivalta.
Kujeileva riiviö.
AIKAVARIANSSIVIRANOMAINEN KAIKILLE AJOILLE AINA
Maailma, jonka lavastajat loivat
ja jonka Kate tavallaan suunnitteli, on hyvin erityinen Lokille.
Siinä on paljon tekstuuria.
Haluan luoda sen tilan
valoilla ja linssivalinnoilla.
En halua siitä liian terävää ja siistiä,
joten se tuntuu kuin 35-millisellä kuvatulta.
Se on tärkeä minulle,
ja luulen kaikkien tietäneen sen.
Heiluen aidoille!
AVV on täysin erilainen kuin aiemmin MCU:ssa.
Se sai vaikutteita vuosisadan puolivälin modernismista...
LAVASTAJA
...ja brutalismista höysteenä vahva annos kafkamaista huumoria sekoitetaan siihen,
sekä byrokraattinen kaaos.
-Osasin odottaa tätä. -Et olisi keskeyttänyt.
-Onko tämä minun syyni? -Hän ei ole ehtinyt kauas.
Hajaannutaan!
Osa arkkitehtuurista ja muotoilu ovat pyöreää.
Siinä kai piilee ajatus siitä, miten koemme ajan.
Aina ilmenee ympyröinä.
Kellot ovat pyöreitä.
Puhumme vuosista ja vuodenajoista.
Puhumme kausittaisista sykleistä, ja ajattelemme aikaa eräänlaisena...
Se on jotain, joka rullaa mukana.
Ota jonotuslappu.
Joillakin tavoilla se on yksinkertaisimpia lavasteitamme.
Silti se on monien suosikki ja tavallaan hauskin.
Sen on tarkoitus olla hyvin painostava,
kuin pakattu roskispuristin.
Tässä huoneessa
katto on erittäin matalalla, ja on kaikki nämä valot.
Tuntuu melko klaustrofobiselta. Tekee mieli päästä pois.
Korkeus on vain 2,30 m.
Vaatimatonkin asunto on yleensä korkeampi,
joten sisätilaa on 15 senttiä vähemmän.
Katto tuntuu tavallaan kaatuvan päälle.
Ja kuten tiedetään, katto on täynnä
valkoisia, heijastavia valoympyröitä.
Kunkin ympyrän sisällä
on polttimo jonka alareunassa on kromikärki ja valo loistaa ylöspäin.
Kun sitä katsoo, se näyttää kuin silmämunien mereltä.
Ja kaikki nämä pylväät ja nailonköydet
ovat kuin karja-aitaus,
joka riistää niiltä vapaan tahdon.
Kiitos, että vierailit AVV:ssä.
Kerro, miten onnistuimme.
Tarina sisältää paljon mielenkiintoista hierarkiaa.
Kuten AVV, sen design, esimerkiksi Minuuttimiehet, analyytikot, Tuomarit.
Se kaikki näkyy AVV:n designissa.
On Hohto-elokuvan Overlook-hotellin tyylisiä käytäviä,
jotka jatkuvat loputtomiin.
Mutta on turvallisuustaso, johtajan viraston taso
ja sitten se, jossa Renslayer on.
Minusta sekin oli todella tärkeä,
koska sen myötä selveni, että AVV:n design ja arkkitehtuurikin
oli hierarkkista.
Näimme paljon vaivaa sarjan luokkajärjestelmän luomiseen.
Siksi loimme nämä eri tasot.
Metsästäjillä on yksiväriset mustat univormut.
Minuuttimiehillä ja kaikilla värvätyillä on
on harlekiinikuvio,
jossa jokaisella on sivusuunnassa poikkeavan värinen paneeli,
joka kiertyy jokaisessa hahmossa.
Toisinaan yksi paneeli on vaaleampi toisella puolella.
Yhdellä se on vaaleampi vasemmalla.
Toisella se on vaalea edessä.
Siinä leikitellään ajan ja tilan käsitteellä.
Jos näette Lokin, hävittäkää hänet.
Mieluummin paha Loki.
On tavallaan tarkoitus tuntea että tämä organisaatio
hävittää kaiken yksilöllisyyden.
B-15 AVV
Minä tein vain arpijäljet.
B-15:n tappamien määrä näkyy hänen kypärässään raaputettuna.
WUNMI MOSAKU METSÄSTÄJÄ B-15
Hän on kovis. Hän on taitava fyysisesti.
Ja hän on vahva. Hän on omistautunut ja uskollinen.
Loki hyökkäsi kimppuuni.
Sanoinhan, ettei häneen voi luottaa.
Kun teimme roolitusta, Wunmi tili sisään, ja asia oli selvä.
"Tässä se on. Tämä on se hahmo."
Puhuimme paljon uskonnosta ja uskosta.
Ja kun ihmisillä on uskonkriisi tai
tai hän kokee ilmestyksen tai heräämisen, niin kaikki muuttuu.
Näytin onnelliselta.
Mitä nyt?
Hän luo hahmolle lämpöä mutta on toisaalta eniten pahis.
Hän on oikea toimintasankari, eikö vain?
Se oli upea hetki,
jossa tämä mahtava nainen tuli osaksi MCU:ta.
Olin todella innoissani stunteista ja siitä kaikesta.
koska en ole koskaan tehnyt sellaista aiemmin.
Suurelta osin oli kyse totuttelusta
esimerkiksi aikakeppiaseen käyttöön.
Se napsautetaan päälle, avataan ja kierretään, valo syttyy.
Se on oranssi, kun haluat hävittää jotain.
Olit osua minuun!
Sitten on TemPad,
joka näyttää kultaiselta matkapuhelimelta.
Sillä voi kutsua aikaoven.
Sitä käytettiin
päästäkseen uuteen haaraan ja takaisin AVV:hen.
Teknologia, jota he käyttävät ei saa tuntua
futuristiselta eikä vanhentuneeltakaan.
VISUAALISTEN TEHOSTEIDEN APULAISVALVOJA
Sen täytyy olla eteerinen paikka ajassa.
Se on kirjoitettu ja kuvattu
käsikirjoituksessa lasisena aikaovena,
ja se alkoi saman tien loksahtaa kohdalleen.
Herra...
Meitä inspiroi aikaoven luomisessa
David Lynchin Dyyni,
kun he treenaavat taistelua
ja heillä on eräänlaiset kilvet.
Teimme koekuvauksen, ja kuvasimme elementin.
Ryhdyin välittömästi kehittämään tätä elementtiä.
Suunnittelimme varmaan 150 erilaista designia
ennen kuin päädyimme siihen. josta kaikki pitivät.
Hienoa tekniikkaa.
Uhkaavia kuulustelutaktiikoita.
Taidamme olla omassa luupissamme.
Aikateatterissa me todella selätimme
kuvauksen ensimmäisen osan.
Eräs valtava ja valtavan tärkeä kohtaus tapahtuu siinä.
Nautitko ihmisten satuttamisesta?
Yksinkertainen kysymys.
Nautitko tappamisesta?
Tapan sinut.
Ai kuten äitisi?
Hän ja Mobius aikateatterissa.
Kaksi ihmistä puhuu 30 sivua identiteetistä,
filosofiasta ja elämästä, ja se on vaikuttavaa.
En voi uskoa, että olit D.B. Cooper!
Olin nuori ja hävisin vedon Thorille.
Kun on töissä Marvelin tuotannossa,
paljon on pidettävä salassa. Kaikilla ei siis ole käsistä.
Muistan kuvanneeni aikateatterissa,
Owen ja Tom katsovat näyttämöä, mutta siellä ei ole mitään.
Näyttämö on tauolla kostajien ollessa siellä.
Sitten Loki nousee ylös. Hän laskee aikalevyn.
Minä ja leikkaajat olemme tavallaan yhtä.
"Meistä tämä on hyvä hetki."
Jatketaan tuon pätkän lopusta, niin että saamme ajoituksen kohdilleen.
No niin. Alusta. Kuvataan.
Joissakin kohdin työryhmä tuumi:
"No niin. Kaksi tyyppiä on huoneessa, ja he katsovat seinää.
"Katella ja Tomilla on idea siitä, mitä tapahtuu."
Minä sanoisin: "Nyt on Dark World. Tai nyt on Avengers."
Palasin siis pätkään, jossa äiti kuolee.
Tässä reaktio menee mieleni mukaan.
Tässä olo todella kaunista se,
että kuvauksissa osa työryhmästä ajatteli:
"Tämä on hyvin outoa."
Mutta silti he antoivat sydämensä ja sielunsa siihen.
Mielestäni se oli yhdistävä hetki kaikille.
Ja pelkästään se, kun näki Owenin ja Tomin kemian valkokankaalla.
Se oli uskomatonta.
Siinä tavallaan alkoi se shakkipeli,
jota nuo hahmot pelaavat koko sarjan ajan.
Variantti tappaa Minuuttimiehiämme.
Ja tarvitset kujeilun jumalan apua.
Aivan.
Miksi minä?
Variantti, jota jahtaamme,
olet sinä.
Anteeksi kuinka?
"Viholliseni vihollinen on ystäväni."
Ja Loki on ylivoimaisesti hänen oma pahin vihollisensa.
11 vuotta tässä roolissa, yli kuudessa elokuvassa,
yhteensä 13 tuntia ja 50 minuuttia,
hän on taistellut veljeään ja isäänsä vastaan,
pakkasjättiläisiä ja tonttuja, Kostajia ja titaaneja vastaan,
mutta voin sanoa täysin varmasti,
että Lokin suurin taistelu on aina ollut itsensä kanssa...
Tähän asti.
Jos tämä sarja kertoi siitä, miten Loki oppii rakastamaan itseään,
tärkeä tapa auttaa häntä oppimaan selviämään sellaisista asioista
on se, että on joku, joka tulee
ja haastaa ne mielipiteet alun perinkin.
Kyse ei ole sinusta.
Aivan.
Sophia näyttelee sarjakuvassa hahmoa, joka tunnettiin Sylvie Lushtonina.
Hän oli Lokin oppipoika
ja tavallaan joku, jota tämä valmisteli suureksi velhoksi.
Meidän versiossamme on periaatteessa toinen versio itse Lokista.
Mitä teet?
Mitä itse teet?
-Yritätkö lumota minut? -En.
-Se ei toimi. -Ai koska olet taikuri?
Mieleni on liian vahva.
Minua kiehtoi tarinassa se,
että kyse oli Lokin naispuolisesta versiosta, joka muistutti enemmän
Lumoajatar-hahmoa, jonka tunnemme sarjakuvista,
mutta tavallaan se on täysin uudenlainen Lumoajatar.
Minusta siinä oli jotain mielenkiintoista.
Otetaan Lokin kaksi identiteettiä,
mutta eri tavalla.
-Älä hermoile. -Kyllä se tästä.
Hän on toinen versio Lokista rajattomissa universumeissa,
joita on olemassa. Ja Lokista on monia versioita.
Sylvien yhteystapahtuma
vei hänet pois Loki-elämästä Asgardissa,
joten hän on elänyt rinnakkaista elämää koko ajan.
Eikä se ole ollut hyvä Sylvielle.
Tarvitsimme silti merkkejä siitä, että hän on Loki.
Hänen varustuksensa piti olla löytötavaramaista.
Hän ikään kuin keräili kaikenlaista matkalla piilopaikkaansa.
Sylvien piti tuntea
yrittävänsä vetäytyä näihin maailmoihin,
mutta hän oli myös kova tyyppi, sitkeä ja haarniskoitu.
He ovat lainanneet asioita Lokilta.
Kultainen muoto kaulan ympärillä,
nahka ja viitta.
Vihreät ympyrät
käsivarsissa. Vihreä on tietenkin Lokia.
Siinä on myös vähän Lumoajatarta.
Halusimme sen olevan äärimmäisen käytännöllinen.
Jotain, missä voi taistella ja jossa Sylvie voisi paeta,
eikä mitään korkokenkiä ja trikooasua.
Todella hieno roolihahmo.
Saan olla todella paha tyyppi, joka on hyvin vihainen
ja tappelee kaikkien kanssa.
Oli todella hauskaa
tutkia Sylvietä, hänen taistelutyyliään
ja pieniä eroja hänessä,
joka on naispuolinen Loki-versio.
Miten hän on erilainen?
Luonne ja ympäristötekijät.
Pam. Sitten alas.
Loki kasvoi palatsissa, taistelutyyli on balettimainen.
Se on hyvin viehkeä ja kaunis.
Sylvie sen sijaan joutui pakenemaan ja varttumaan maailmanlopussa.
Hänen taistelutyylinsä tuo mieleen aina villikissan.
Hän voisi miltei purra jotakuta.
Jossain vaiheessa hän riisuu sarvensa
ja lyö niillä naamaan.
Lokilla sen sijaan on hyvin laajat käsiliikkeet.
Lokin taistelutyyli on kuin matadorilla,
jossa kaikessa on kyse tyylikkyydestä ja esiintymistaidosta.
Taistelkaa!
Yritämme perustaa tämän sille, mitä olen tehnyt,
mutta teen siitä vielä sulavampaa, jos vain voin.
Se on toinen mekanismi tarinalle. Hienoa.
Juuri noin!
Kun jätetään pois kaikki toiminta ja näytös,
tarinamme kertoo identiteetistä
ja oman paikkansa etsimisestä.
-Et ole vakava ihminen. -Olen jumala.
Olet pelle.
Kolmannessa jaksossa Shuroossa
on tärkeä hetki Lokille ja Sylvielle heidän matkallaan.
He tekevät yhteistyötä.
Pitää varmistaa, että arkki lähtee.
Miten?
Mennään takakautta.
Loki ja Sylvie pakenevat kaupungin halki,
ja panokset ovat korkeat.
Kohtauksessa pitää olla valtavasti vauhtia ja eteenpäin liikuttavaa energiaa.
Ja Kasra rakensi kaupungin.
Hän vain rakensi kaupungin ulkokuvausalueelle.
Shuroo oli kuvauspaikka ja kulissi
varhaisemmalta ajalta. Otimme sen itsellemme ja sanoimme:
"Tällainen siitä tulee.
"Haluamme siitä suuren ja käytännöllisen.
"Heidän pitää voida juosta kaupungin halki.
"Meidän pitää rakentaa kaupunki."
Shuroossa, jossa olemme nyt,
on tiettyjä rajaseutukaupungille luonteenomaisia visuaalisia elementtejä,
mutta siinä on myös täysin erilaisia elementtejä
kuin Maassa on nähty,
ja ne ovat erilaisia kuin muissa maailmoissa,
joita on tähän mennessä ollut MCU:ssa.
Kohtaukset ovat kaikki yöllä, joten se pitää nähdä yöllä.
On paljon mustaa maalia, joten se näyttää nyt
täysin erilaiselta kuin millainen siitä tulee lopulta.
Arkkitehtuurista tulee itsessään valonlähde,
koska siinä on mutkikkaita maalattuja kuvioita,
jotka toimivat valon kanssa.
Ne ovat miltei leijuvia, hehkuvia kuvioita.
Luotammeko toisiimme?
Kyllä, ja sinä voit.
Hyvä.
Kävelemme tämän tunnelin läpi
Shuroon kaupunkiin. Seuratkaa minua.
Tässä se on!
Täytyy kyllä sanoa, että se on
yksi uskomattomimmista kuvauspaikoista, missä olen ollut.
Kaikki on rakennettu ulkokuvausalueelle
tänne Atlantan studioille.
Kaikki on valaistu ja maalattu niin, että se hehkuu pimeässä.
Sitä ei ollut aiemmin.
Jopa Marvelin projektiksi
se on suurempi kuin missä olen koskaan ollut.
Tämä kohtaus kuvataan yhdellä otolla.
Sitä varten pitää olla
kuvauspaikka, joka on joka puolelta kuvattavissa oleva.
Kaikki pinnat pitää suunnitella, rakentaa ja koristella.
Tärkeää oli olla rakentamatta enempää kuin mitä tarvitsemme.
Se vaati paljon suunnittelua alkuvaiheessa.
Kate teki esikatselua ja kuvakäsikirjoituksia
selvittääkseen tarkasti, paljonko tarvitsimme.
Sillä oli tärkeä merkitys, jotta resursseja käytettiin hyvin.
Kate ja minä olemme tehneet tätä noin vuoden
siitä asti, kun tapasimme
ja aloitimme Los Angelesissa Disneyllä.
Kohtauksessa on leikkauksia,
mutta halusimme yleisön pitävän sitä yhtenä ottona.
Siksi meillä on kohtia, jotka siirtävät yhdestä otosta toiseen.
Kuvasimme ne niin, että ne piilotettiin,
jotta se tuntuu saumattomalta.
Aivan kuin se olisi yksi otto alusta loppuun.
Luulen, että siinä on kahdeksan tai yhdeksän siirtymää,
mutta periaatteessa tulemme tuon läpi.
Ja takanani näkyy...
Sarjassa näkyy valtava väkijoukko.
Tämän kadun päässä, ylhäällä yötaivaalla,
on tämän arkin telakointipiste,
aluksen, joka on mahdollisesti lähdössä.
Meteorit törmäävät rakennuksiin,
jotka sortuvat. Kaikki on kaaosta.
Ihmiset juoksevat ja kirkuvat
yrittäessään päästä arkkiin.
Siellä on vartijoita, jotka yrittävät estää heitä.
Kun meitä on kaksi, Loki ja Sylvie,
joiden pitää päästä tästä läpi,
se synnyttää poikkeuksellisen energisen liikkeen.
On jännittävää, että kun Loki ja Sylvie kohtaavat,
se päättää tämän ainutlaatuisen kohtauksen.
Tekeeköhän se Lokista Lokin,
että kohtalonamme on hävitä?
Ei.
Saatamme hävitä.
Joskus raskaasti.
Mutta emme kuole.
Yhdellä käsikirjoittajistamme, Elissa Karasikilla,
oli todella vahva näkemys siitä,
että sen pitäisi olla rakkaustarina.
Koko käsikirjoitusryhmä lähti siihen heti mukaan.
Ei hullumpaa.
On kaoottista rakastua oman itsensä versioon,
mutta samaan aikaan se on todella huono ajatus ja ilkikurista.
Totta kai Loki rakastuisi itseensä.
Hän on silti myös roolihahmo,
jonka pitää selviytyä omista demoneistaan
ja löytää hyvä itsessään voidakseen lähteä pelastavalle matkalle.
Se on siis pohjimmiltaan rakkaustarina,
eikä koskaan rakastuta oikeaan aikaan.
Mukavaa siinä on se,
että kraatterijärvellä nämä kaksi hahmoa lähentyvät
ja tajuavat, että kyse on jostain enemmästä.
Kaikilla on vaikeuksia elämässä,
mutta emme pysty siihen yksin.
Jos meillä on luotettavia ihmisiä,
se keventää kuormaa ja ilahduttaa sydäntä.
Luulen, että Lokin ja Sylvien suhteessa on kyse siitä yhteydestä.
Kumpikin oppii piittaamaan toisesta.
Olet uskomattoman suuri narsisti.
Rakastuit itseesi.
Hänen nimensä oli Sylvie.
Sylvie.
Hienoa. Miten se kirjoitetaan? Onko siinä I-E vai pelkkä I?
Onko hän hengissä?
Toistaiseksi.
Rakastuneet puhuvat usein ajan pysähtymisestä,
kun he he näkevät ensi kertaa rakastettunsa hätkähdyttävän katseen.
Ikään kuin aivomme, ehkä jopa universumi, kertoo meille,
että elämä muuttuu ikuisiksi ajoiksi.
"Paina tämä hetki muistiisi."
Niin paljon unohdetaan ja hylätään joka päivä.
Salasana, tutun nimi.
Kykenemättömyytemme hallita sitä, mikä jää ja mikä lähtee,
on jatkuva muistutus ihmismielen erehtyvyydestä.
Taakse jääneet asiat näyttävät usein paljon pienemmiltä,
ja ne pienenevät päivä päivältä.
Kun marssimme ikuisesti eteenpäin,
saavumme väistämättä ratkaiseviin hetkiin,
jolloin selkeys löytyy ja heti perään lisää epävarmuutta.
Se, mitä teemme sillä hetkellä, voi usein määrittää elämämme
tavoilla, joista emme unelmoineet.
No, mikä?
Sylvie pääsee vihdoin Aikavartijoiden luokse.
Sitten hän huomaa taistelevansa Renslayerin kanssa.
Se oli tosi hauska kohtaus.
Se nainen osaa tosiaan taistella.
"Kulta, ehkä kohtasin veroiseni."
Tällä kertaa hoidan homman loppuun.
Ensimmäistä kertaa näemme heidät yhdessä.
Heillä on hyvin erilaiset tyylit,
koska Renslayerilla on armeijatausta metsästäjänä,
ja Sylviellä oli katutappelutyyli.
Stunttiryhmä ja taisteluryhmä ovat tarkkoja myös siitä,
että tappeluissa on järkeä tarinan kannalta.
Haluamme myös varmistaa,
että kohtaukset toimivat sellaisenaan ilman taistelua.
Sitten lisäämme taistelut.
Tuntuu järkevältä astua taaksepäin.
-Totta. -Vähemmän aggressiivista,
-mutta hän etenee. -Totta.
-Ja... -Pidä vasta-askel.
Se on hyvä vasta-askel.
Musikaalissa lauletaan,
kun ei ole sanoja, joilla enää ilmaisisi tunteitaan.
Kun pääsee siihen, alkaa laulaa.
Kun ei ole enää sanoja, joilla ilmaista tunteita,
me taistelemme.
Renslayerin suhteen on mielenkiintoinen kaari
hyvin suorasta maailmankäsityksestä, joka hänellä on,
sen murtumiseen hänen silmiensä edessä.
Tunteeko tuomari Renslayer todella tulleensa rakkaan AVV:nsä pettämäksi?
Tule esiin, niin voimme puhua siitä.
Kun puhuin Tyhjyydestä, mietin sen tarkoittavan
karua erämaata, jonne Aikavarianssivirasto lähettää kaikki.
Se oli outoa, koska olin kuvauspaikalla,
ja olimme maaseudulla. Siellä on harmaata ja surkeaa.
Tuumin, että voi luoja, olen luonut Englannin.
Se toi tosiaan sen mieleeni.
Se oli outoa. Moni näyttelijöistä ja kuvausryhmästä on brittejä.
Meistä tuntui ihan kotoisalta.
Minua kiinnosti Tyhjyydessä
paikka, joka oli kuin villiintynyt puutarha.
Siinä on paljon outoja rakennelmia. On vene maalla,
ja on paljon kaikkea outoa, jotka on poistettu,
ja joita ei pidä olla.
Huvittelimme pääsiäismunilla
ja asioilla, jotka eivät kuulu sinne.
Pitää olla tietty surullisuus
ja elottomuus siinä paikassa.
Tyhjyydessä on silti jotain,
joka on oppinut pysymään elossa.
Ne ovat onnistuneet luomaan elämää Tyhjyydessä,
jos se on edes mahdollista.
Voin esitellä teidät niille, jos haluatte.
Kun minua pyydettiin tähän, mietin mistä oli kyse.
Näyttelenkö Tomin vanhempaa versiota? Oletin niin.
KLASSINEN LOKI
He olivat paljon tahdikkaampia.
Näyttelenkin klassista Lokia.
Sanoin, että on siis vihreä lycra-asu ja lihakset.
He sanoivat, ettei minulla ole lihaksia.
Olen hyvin järkyttynyt siitä,
koska synnyin ilman niitä, kuten näkyy.
Luulin, että saisin vihdoin
pukeutua
vihreään lycra-pukuun lihasten kera.
Niin ei käynyt, mutta minulla on kaikki muu.
Sarvet, viitta ja saappaat.
Kun tiesin, että olisi sellainen hahmo,
-kaikki ne Lokit... -Vanha.
Ei se ollut vain vanha. Kirjaimellisesti
on vain yksi, joka tuli mieleen. Ja se oli Richard.
Jos olisit kieltäytynyt, en tiedä, mitä olisimme tehneet.
-Se olisi... -Olisitte pyytäneet...
Ei toki.
Jopa silloin, kun piirsimme konseptikuvia,
niihin piirrettiin Richardin kasvot. Toive toteutui.
Tämä on unelmaelämää.
Unelmaelämää. Ei ehkä sinulle.
-Kyllä. -Sanot noin,
-koska meitä kuvataan. -Tämä on unelmaelämää.
Luojan kiitos Lokilla on huumorintajua.
Ja luojan kiitos MCU:lla on huumorintajua,
koska alkoi tuntua siltä,
että innoitusta voi etsiä kaikkialta.
PÖYHKEÄ LOKI
Ajattelin monellakin tavalla, ettei tarvitse näytellä,
koska asu hoitaa kaiken.
Se on todella massiivinen, ja olen 198 senttiä pitkä.
Minulla on saappaat,
joissa on viiden sentin korot.
Olen varmaan 203 senttiä jo.
Ja hartiat ovat tällaiset.
Petin sinut ja nyt olen kuningas.
Armeijani, valtaistuimeni?
Pidän sarjakuvien Lokissa siitä,
että hän on ollut monta eri luonnetta.
Alussa hän oli hyvin konnamainen,
mutta myöhemmin oli hyvin erilainen Lapsi-Loki sarjakuvissa.
Hän on ollut yksisarvinen. Presidentti.
Tuntuu siltä, että on identiteettikriisi.
Se oli hauskaa ja outoa.
Saatoimme luoda monia rosvoversioita Lokista.
Kaikilla on eri lempinimet.
Oli Glamshades Wolfie, joka perustui alun perin
heimon johtajaan, eräänlaiseen shamaaniin.
Sitten oli Linna-Loki.
Se oli vain yksi versio vankila-Lokista. Polkupyörä-Loki.
Nämä ovat polkupyörän ohjaustanko,
joka on minusta hyvin luovaa.
Sen voi varmaan tehdä kotonakin, jos haluaa.
Se oli loputonta.
Miksi täällä on alligaattori?
Alligaattori-Lokin keksi Michael Waldron
kaikkein ensimmäisessä ehdotuksessaan.
Jokaista typerää ideaa kohti, joka pääsi mukaan,
on sata vielä typerämpää, jotka minut pakotettiin jättämään.
Alligaattorin kieltä, murinaa ja "valehtelija".
Muistan lähettäneeni viestin erikoistehosteryhmälle,
joka periaatteessa kuului: "Haluamme alligaattorin,
"joka on komea ja kauniit silmät."
Työni on erikoista.
Alligaattori-Loki oli hyvin erikoinen hahmo,
koska toisinaan oikean alligaattorin fysiikkaa ei pohdittu.
Kuten sen nostamista.
Alligaattorin nostaminen on hyvin outo juttu,
koska niiden selkäranka taipuu vain tietyllä tavalla.
Teimme töitä ILM:n kanssa.
He löysivät konsultin,
joka oli yksi parhaista näkemistäni.
Se on alligaattori nimeltä Wally,
joka on tukialligaattori.
Se on todella upea. Käytimme sitä apuna
tehdessämme alligaattoriamme, joka perustui Wally-alligaattoriin.
Ei se ole pelkkä alligaattori.
Ei se voi näyttää pelkältä alligaattorilta.
Halusimme sille Lokin röyhkeän hymyn
tai sen ilkikurisen ilmeen.
Alligaattorimme perustui mahdollisimman paljon todellisuuteen.
Tyhjyyden sisällä elävä myrsky kuluttaa materiaa.
Voi miettiä suurinta koskaan näkemäänsä myrskyä.
Ukkosta, salamoita, tummia pilviä.
Myrskyn nimi on Alioth.
Pidän hirviöleffoista.
Hirviö hoidetaan niin,
että annetaan pientä esimakua oliosta,
mutta ei näytetä sitä ennen kuin tulee suuri välienselvittely.
Pidän Tappajahaista.
Siinä elokuvassa on hyvin tehokasta se,
että haista näkee vilahduksia, mutta se nähdään
vasta suuressa loppunäytöksessä veneessä.
Meitä innoitti Aliothiin luonto,
joka voi olla pelottava.
Kun he esittelivät tarinaa,
pyysin heitä odottamaan hetken.
Hyökkäsin googlettamaan.
Olin nähnyt dokumentin tulivuorenpurkauksista
ja pyroklastisista virroista, jotka ovat todella kauniita.
Salamointia pyroklastisissa virroissa.
Sain sitten työn
ja sanoin aivan ensimmäiseksi,
että meidän pitää alkaa miettiä hahmon ulkonäköä.
Kokosimme todella upean paketin,
jossa oli erittäin lyhyt animaatio Aliothista,
siitä, millaiseksi kuvittelin hänet.
Tule hakemaan!
Tärkeintä Aliothissa on se, että jopa Lapsi-Loki kuvailee häntä
haiksi, jonka altaassa me olemme.
Tärkeintä Aliothissa on se, että hän on saalistaja
ja hän on siellä vain syömässä.
Se on hienoa, koska AVV heittää hänelle T-luupihvejä.
"Tämä oli aikakausista paras ja pahin."
Se sattuu olemaan myös aikakauden loppu.
Lokin viimeisessä jaksossa,
kun hän on hypännyt New Yorkista Gobin autiomaahan,
AVV:hen, renessanssifestivaaleille, Pompejiin ja Roxxcartiin sekä...
No, ymmärrätte varmaan. Pitkä, outo matka ja kaikkea muuta.
Kaikkien avaruusaikahommien jälkeen
sankarimme saapuvat määränpäähänsä.
Reissu päättyy,
jolloin noustaan autosta ja verrytellään jalkoja, sitten jatketaan
tuskin edes pysähtyen miettimään takana olevaa matkaa.
Se on virkistävä muutos tarinan viimeisessä näytöksessä,
kun Loki ei johda muukalaislaumaa taisteluun
tai puukota läheistä selkään.
Yleensä Marvelissa tarinan kolmas näytös
on suuri taistelu ja valtavan upea spektaakkeli.
Meidän Aliothin viitosjaksomme on
melkein kuin perinteinen kolmas näytös MCU-tarinassa.
Pidin kovasti kuutosjaksosta, jossa todettiin pikemminkin,
että nyt istutaan alas ja keskustellaan
kaikista kysymyksistä, joita olemme esittäneet
kuuden tunnin aikana.
Erittäin pitkän matkan jälkeen Sylvie ja Loki pystyvät selvittämään,
että AVV:llä oli arkkitehti.
Ajan lopussa, Tyhjyyden ja Aliothin tuolla puolen, on ovi,
jonka takana on linnoitus.
Linnoitus on autio ja hylätty,
mutta ikkunassa näkyy yksi valo,
ja valoa käyttää Hän, joka jää.
Minua innoitti ajatus kartanosta,
kuten Sunset Boulevard ja Grey Gardens.
Suuria, koristeltuja taloja, joissa on yksinäisyyttä.
Sitten Kasra keksi jotain.
Minusta se oli innoittavaa. Linnakkeen veisti
kivestä asteroidi,
joka tekee siitä kauniin ja ainutlaatuisen,
kun kultaiset suonet kulkevat mustan kiven läpi.
Halusin linnoituksen tuntuvan suurelta,
koska se vain lisäsi yksinäisyyttä ja eristyneisyyttä.
Miten pitkälle hän on mennyt
suojautuakseen itseltään?
Ozin velho oli suuri koetinkivi.
Tämä henkilö näkyy selkeästi tarinassa
ja on liikkeellepaneva voima, kun etsitään miestä verhon takaa.
Toivottavasti yllätytään siitä,
mitä löytyy, kun verhon taakse viimein kurkistetaan.
Tämä on hurjaa.
Kun näkee verhon taakse,
kaikki muuttuu.
Siksi olikin jännittävää saada siihen rooliin
Jonathanin kaltainen näyttelijä,
joka elää hahmona ja tekee sen.
Vaikka he ovat sarjassa ehkä vain puolisen tuntia,
tuntuu siltä, että he ovat koko sarjan DNA:ssa.
Yritin selittää, mihin pystyn,
mutta ei ole miljoonaa vuotta, joka sinulta menisi ymmärtämiseen.
HÄN, JOKA JÄÄ
Mukana oli viittauksia tietenkin Ozin velhoon,
Auringonlaskun katuun, Citizen Kaneen ja Jali ja suklaatehtaaseen.
Velhon perustyyppiin ja siihen, miten hänen käy,
kun on tylsää. Hänestä tulee huijari.
Jos tekisin räjähtävän tuolin,
miksen tekisi räjähtävää lattiaa?
Kun hän tapaa hänet, joka jää,
hän on niiden kahden asian välissä.
Ei oikein tiedä, missä hän on.
Sen epäselvyys on yksi ikävä puoli.
Luulet, että olen täällä vain sinun kanssasi.
Olen kaikkialla.
Hän, joka jää, on elänyt ikuisesti.
Minulla oli hieno kokemus
puvustajamme kanssa,
kun päätimme, että jokainen vaate tulee eri paikasta.
Viittani oli viktoriaaniselta ajalta,
kengät Tšingis-kaanilta, housut Mongoliasta ja niin edelleen.
Niitä vain yhdistellään, ja se vaikuttaa roolihenkilöön.
Ilman minua ja AVV:tä
kaikki tuhoutuu.
Mitä sinä sitten pelkäät?
Minua.
Jonathan Majors tuli tuotantoon mukaan viimeisellä viikolla
ja loi jotain.
Luulen, että siitä puhutaan pitkään.
-Me tanssimme. -Hienoa.
Me vain tanssimme.
Se on jännittävää. Energian saattoi aistia kuvauksissa,
koska kuvausryhmä tiesi.
Katselimme Marvel-universumin seuraavan vaiheen puhkeamista kukkaan.
Hänen, joka jää, muunnos,
josta hän on puhunut ja jota hän pelkää niin kovasti...
Nähdään pian.
Hän on Kang.
Kang haluaa tuhoa.
Olen utelias näkemään, mitä Jonathan tekee jatkossa.
Mitä tulee Häneen, joka jää, tärkeintä minulle
oli saada mahdollisimman laaja kangas.
Kun Kang alkaa nostaa päätään ja tehdä tekojaan,
monellakin tavalla hän ei voi muuta kuin olla päinvastainen
tai erilainen kuin Hän, joka jää.
Se kiinnosti minua ja veti minut rooliin,
koska Kang elää niin monissa toistoissa.
Kuten Hän, joka jää, sanoo: "Jälleensyntyminen, beibi."
Ei pääse loppuun asti ennen kuin matka on muuttanut sinua.
Sellaisten asioiden pitää tapahtua.
Multiversumin mahdollisuus on kirjaimellisesti ääretön.
Katselemme jo omaa yksittäistä universumiamme kunnioittavasti.
Yksi päätös synnyttää uusia päätöksiä.
Haluamme sanoa,
että mahdollisuuksia on loputtomasti,
mutta yksittäisellä aikajanalla asia ei vain ole niin.
Jokainen hiekanjyvä tiimalasissa
muuttaa sen, miten muut hiekanjyvät putoavat.
Olemme sekä oman kohtalomme mestareita että olosuhteiden uhreja.
Ei vain voi tietää, miten käy,
ennen kuin se tapahtuu.
Kuten Shakespearen näytelmässä Kaksi nuorta veronalaista,
se loppuu vasta sitten kun se loppuu.
Tai ehkä se olikin Lenny Kravitz.
Oli miten oli, Lokin tulevaisuus on silti yhä kirjoittamatta,
kuten meidän kaikkien kohdalla.
Olen 40-vuotias, kun Loki tulee Disney+:aan.
Olin 29 vuotta, kun minut valittiin Lokiksi,
joten tätä on jatkunut kohta yksitoista vuotta.
Se on ollut yksi suurista,
ellei elämäni suurin yllätys.
Sitä on vaikea kuvailla.
Olin nuori näyttelijä
ja koin olevani onnekas, kun pääsin edes Thorin koe-esiintymiseen.
Tänään käytin ensimmäistä kertaa tätä asua.
Tämän alla...
Paras ystäväni.
-Aivan. -Hei.
Kun asua sovitettiin neljä tai viisi kuukautta sitten,
mietin koko ajan: "Milloin saan sarvet?"
Se on miltei palapelin viimeinen pala,
kun muuttuu roolihahmoksi.
Kun tämä on yllä, se tuntuu tavattoman voimakkaalta.
Mitä sinulle tapahtui Maassa, jotta sinusta tuli noin pehmeä?
Kun saa Lokin roolin
ja saa uskomattoman mahdollisuuden tehdä elokuvan,
jopa yksittäisenä kokemuksena
se oli enemmän kuin mistä saatoin edes unelmoida.
Lokina piti näytellä rikollista ja sitten antisankaria.
Tällä kertaa saan ensi kertaa mahdollisuuden
nähdä, voimmeko rikkoa muotin ja muuttaa häntä.
Miksi emme näe tätä samoin?
Koska et pysty luottamaan.
Ja olen epäluotettava.
Haluan fanien tuntevan sen energian
ja olen innoissaan siitä, minne menemme seuraavaksi.
Kuvaukset ovat pian päättymässä.
Toivottavasti teimme jotain, jota ihmiset pitävät arvokkaana.
Haluaisin tämän jälkeen yhden, jossa en itke.
Olen hyvin kiitollinen siitä, että olen mukana projektissa,
joka on luultavasti muuttanut MCU:n suunnan.
Ihmiset eivät tiedä,
että Owen on avannut Marvel Cinematic Universen.
Siksi sitä sanotaan, MCU.
Mitä se tarkoittaa?
-Marvel Cinematic Universe. -Niin.
Kaikkien elokuvien risteävä verkosto.
Ne kaikki liittyvät toisiinsa ja viittaavat toisiinsa.
Ja Mobius avasi sen.
Se on totta.
Tekstitys: Mirja Muurinen