NETFLIX-ANIMESARJA
Rakkaat palvelijat.
Jumalattarenne on noussut.
Luna, kaikkein uskollisin,
sinä johdatat heidät kotiin.
Jumalatar.
Olen epävarma.
Ole varma.
Kun saavuin metsään ja löysit minut, olin murtunut.
Kaikin tavoin murtunut.
Ruumiini, sieluni. Sinä kursit minut kokoon.
Olin tyhjä, mutta sinä täytit minut.
Minulla oli rauha, kunnes tarvitsit Vitsausta.
Sinä ajoit hänet pois. Lähetit hänet sotaan.
Mursit minut, jumalatar.
En voi olla molempia. Papitar ja Vitsaus.
Puhu minulle varovasti.
Minä torjun sinut.
Torjun tyrannit kaikissa muodoissa: haltijat, ihmiset, jumalat.
Enkä palvo sinua.
Entä te muut?
Kapteeni ja prinsessa johdattivat meidät pois helvetistä, johon jätit meidät.
Valitsen heidät.
Valitsette sen, ettette ole mitään.
Olkoon niin.
Olette valinneet kohtalonne.
Olen ylpeä sinusta.
Mitä haluat meidän tekevän nyt?
Autamme veljiämme.
Kuten Mirana käskee.
LUKU KAHDEKSAN
Ley-linjat.
Olemme pelastuneet.
Jumalatar palaa. Mene palaa.
Ei Mene. Ei meidän jumalattaremme.
Tulkaa! Kaikki! Kadotkaa metsään! Jousimiehet valmiina!
Miten saatoit?
Velho petti meidät.
Kaikki on mennyttä. Maailma on tuhoutunut.
Pikkujumalasi petti sinut.
Mutta syy ei ole hänen.
Pieni eleeni auttoi häntä näkemään, millainen todella olet.
Pikkujumala käyttäytyi luonteensa mukaan.
Ei enempää eikä vähempää.
Vein hänen uskonsa sinulta.
Ilman häntä suunnitelmasi ovat turhia.
Paljastit heikkoutesi.
Riippuvuutesi muista vaikuttaa yhä materiaaliseen maailmaan.
Korruptoit heidät.
Luotan siihen, että he ovat omia itsejään kuten sinäkin.
Olen siitä kiitollisuudenvelassa.
Laskekaa aseenne.
En ikinä vahingoittaisi sinua, pikku Auringonsäteeni.
Et koskaan satuttaisi minua?
Se olit sinä, vai mitä? Sinä murhasit vanhempani.
Sinä veit heidät minulta. Veit minulta kaiken!
En olisi antanut sinun toistaa isäsi virheitä.
En halua, että jaat hänen kohtaamansa tuhon.
Sinä olet valo. Minä olen tyhjyys. Olet tarkoitukseni. Polvistun edessäsi.
Olet valehdellut minulle koko ikäni.
Tiedän vain, mikä todella olet.
Tiedän, mikä olen. Olen isäni tytär.
Nämä olennot, ympärilläsi olevat hiiret,
ne sumentavat mielen ja sokaisevat oman luonteesi.
Kirkastaisin näkösi.
Vetäytykää palatsiin! Nopeasti!
Ei! Se on lohikäärme!
Ole hiljaa ja pakene.
Suojele prinsessaa. Vie hänet Silmän luo.
Se on ainoa mahdollisuutemme. Olet ainoa toivomme.
Ota isäsi voimat. Nouse hänen valtaistuimelleen.
Entä sinä?
Minä kirjoitan runon. Siitä tulee kaunis. Se on sinulle.
Huomaat, että olen pelottavampi kuin hiiri.
En voi. En voi jättää Davionia. Enkä Aurothia.
Vannoin suojelevani sinua.
Et pakene taistelua.
Prinsessa, tämä oli kunnia.
Sagan.
Gyaa!
Hullua. Typerää.
Bram.
Tekosi aiheuttivat tämän valitettavan yhteenoton.
Juokse!
Vittu.
Sillä on hintansa.
Kuolema.
Bram, Dragon Knight!
Auroth!
Ei enempää kuin hiiri.
Auroth!
Pyydän. En voi… Miten voin auttaa?
Sain juuri aivan ihanan ajatuksen.
Minä epäonnistuin.
Sekoitat epätoivon tappioon, hiirulainen.
Et ole epäonnistunut. Löysit Silmän.
Enkä löytänyt.
Silmä ei ollut sellainen kuin kuvittelit. Kumpikaan meistä ei kuvitellut sellaista.
Mutta totuuden täytyy olla nyt selvä sinulle.
Aivan kuten se on selvä minulle.
Olemme olleet koko ajan Silmän lähellä.
Olet tuntenut sen valon. Olet tuntenut sen rakkauden.
Rakkaudenko? En minä…
Muuta et ajattelekaan. Tappaisit hänen vuokseen.
Kuolisit hänen puolestaan.
Hänen totuuttaan epäiltiin. Hänen valonsa pimeni kuun taakse.
"Ei minkään prinsessa."
Se sumensi näköni, mutta sydämessäsi tiesit heti, kuka hän oli.
Mikä hän oli.
Seisoit lihaksi tulleen Maailmantraakin katseessa.
Et osannut nimetä sitä, mutta kallistuit hänen puolelleen.
Hän tarvitsee meitä nyt.
Hän ei tarvitse meitä. Hänen on löydettävä voima sisältään.
Hän ei saa tilaisuutta. Tiedät, mikä ulkona odottaa.
Liha on hetkellistä.
Hänen sydämessään on jotain ikuista, kuoleman tuolla puolen olevaa.
Eli sinustako ei haittaa, jos hän kuolee,
koska saamme silti jotenkin haluamamme?
Ei.
Mitä järkeä tässä on, jos kenelläkään meistä ei ole väliä?
Liha ei ole hetkellistä. Liha on elintärkeää.
Elämällä on tarkoitus, koska se on lyhyt.
Koska olemme haavoittuvaisia, koska meihin sattuu.
Kun olemme poissa, olemme poissa ikuisesti.
Siksi me taistelemme. Siksi minä taistelen.
Pyydän sinua tekemään sen, mitä minä en voi.
Haluatko, että otan paikkasi Lihailluusiossa?
Pitäisikö minun taistella hänestä -
tietäen, ettet lähes varmasti palaa maailmaan -
pääasiallisessa muodossasi?
Epäröimättä.
Sitten taistelemme, hiirulainen.
Lämmitämme lauman. Ravistelemme tähdet taivaalta.
Kunpa voisin tehdä enemmän. Mutta tiedän, että haluat minun taistelevan.
Haluat, että keksin keinon.
Sata emedu.
Mikä hän on?
En voi liikkua.
Legaatti Tihomir.
Helio Imperiumi tarvitsee sijaishallitsijan.
Valitsen sinut.
Kashurra? Miten? Mikä sinä olet?
Onko ehdotukseni hyväksyttävä?
Minä palvelen Imperiumia kuten haluat.
Minun armeijallani, minun kullallani. Kaikki on sinun.
En tarvitse armeijoita tai kultaa. Sotilaasi turvaavat palatsin.
He tuovat minulle prinsessa Miranan, koskemattomana.
Kukaan ei vahingoita Auringonsädettäni.
Toimi nyt, jumalauta!
Bram.
Mitä…
Iso pirulainen.
Kerro kaikki.
Väistykää!
Tämä on käsky prinsessaltanne!
Sotilaani eivät ota käskyjä prinsessoilta.
He ottavat käskynsä minulta, sijaishallitsijaltaan.
Määräykseni on palauttaa sinut varakuningas Kashurralle.
Astu alas ja antaudu.
Ymmärräthän, että jos niin käy, sinä kuolet ensimmäisenä.
Siirry nyt sivuun.
Auringonsäde.
Hän taisteli vastaan.
Hän pelasti minut. Se ei riittänyt.
Pystytkö seisomaan? Voitko taistella? Voitko auttaa tappamaan sen?
Kyllä.
Sitten se riitti.
Missä Davion on?
Hän on tuolla.
Itse Verenpunainen paholainen.
Meillä on tänään yhteinen vihollinen, hiirulainen!
Ehdotan, että surmaamme hirvityksen yhdessä -
ja säästämme tilintekomme toiseen kertaan.
Hyväksyn.
Taistelemaan!
Et voi voittaa tätä taistelua. Isäsi olisi sanonut samaa.
Sitten isäni olisi ollut väärässä.
Ihailen asennettasi. Se on aina tuonut minulle iloa.
Tappakaa mykkä. Ja eläin.
Mikä ihme tuo on?
Olet korruptio, joka kuvittelee olevansa lohikäärme.
Tulen isä.
Olen kehittynyt sinua pidemmälle.
Davion, ole siellä.
Antaudu, prinsessa.
Asar!
Auringon urheutta! Auringon voimaa! Auringon kunniaa!
Teurastakaa petturit! Suojelkaa prinsessaa!
Ja kuolkaa tietäen, että seisotte valoa vasten!
Aamunkoin tähden puolesta!
Ukkoselta kateissa 3 000 vuoden ajan.
Olet unohtanut laulumme. Sinä alistut.
Ukkonen on kuollut. Palvelen Maailmantraakkia. Suojelen Silmää.
Silmä on osa aarrettasi, mutta se ei kuulu sinulle.
Me kuulumme sille.
Lohikäärmeet puhuvat liikaa, helvetti.
Lohikäärmeitä teurastaessa varastamasi voima on vaikuttava.
Mutta olet silti kuolevainen.
Sinulla on yhä rajasi.
Minulla ei.
He murskasivat sen. Se on ohi.
Tai voit tehdä reiän lattiaan.
Kun tapasimme, tarvitsit minun suojelustani.
Jossain vaiheessa sinusta tuli tällainen.
En koskaan kysynyt miksi tai miten.
Olin vain kiitollinen sinulle.
Mirana.
Muista.
Tunnen sen.
Minä muistan.
En voi päästää teitä ohi.
Olet hyvä mies, Asar. Prinsessallemme lojaali ja hänen rakastamansa.
Olen haluton päättämään elämääsi.
Mutta älä koettele ihailuani.
Ja niin totuus paljastuu.
Ja sen myötä ymmärrys siitä, mitä olet.
Olen ylpeä sinusta.
En halua ylpeyttäsi!
Haluan perheeni takaisin!
Minä olen perheesi.
Sinäkö? Et ole mitään.
Olen Tyhjyys, tähtien välinen etäisyys,
yön musta verho, jota vasten ne palavat.
Joskus olin vain lohikäärme.
Ei tahtoa, ei ääntä. Elin pimeydessä.
Löysin sattumalta outoja kiviä.
Ne vapauttivat tahtoni ja antoivat minulle äänen. Ne opettivat minulle laulunsa.
Opin, ettei pimeys merkitse mitään ilman valoa.
Lähdin etsimään sen lähdettä.
Kuljin läpi 15 tason ja lukemattomien todellisuuksien ja löysin yhden vakion.
Auringon taivaalla.
Maailmantraakin. Kamala totuus paljastui.
Kaikki lohikäärmeet ovat yhtä, yhteydessä luomiseen.
Olin ollut osa sen valoa, sen lähdettä, ja minut oli houkuteltu pois.
Olin hylkiö. Kaatunut. Ontto kaiku.
Raivosin kauhussa ja epätoivossa, käsittämättömässä yksinäisyydessä.
Kunnes raivoni johdatti minut suuremman totuuden luo.
Silmä. Maailmantraakki lihaksi muuttuneena.
Huolehdin hänen tarpeistaan 3 000 vuotta. Monia elinikiä ja muotoja. Rakastin häntä.
Niiden vuosituhansien aikana olen rakastanut sinua eniten.
Rakas Auringonsäteeni.
Sinä et rakasta minua.
Et ole koskaan rakastanut minua. Halusit minut kokoelmaasi.
Aarteeseesi.
Lähetin sinut pois suojellakseni sinua. Palvellakseni sinua.
Suojellaksesi minua? Tuhosit minut.
Suojelin valtaistuintasi, kunnes voisit palata suojelemaan sitä itse.
Istuimenne odottaa, keisarinnani.
Sana vain, ja voit ottaa sen.
Tässä sanasi.
Nyt!
Palvelustyttöparka.
Tiedän, millaista on, kun ei ole ääntä.
Kun rakastaa valoa enemmän kuin itseään.
Päästä hänet menemään, Kashurra.
Pelkkä valon rakastaminen ei saa valoa loistamaan kunnolla.
Valon on rakastettava sinua.
Tapat hänet!
Tunteakseen hänen voimansa valon on tunnettava rakkaus.
Ja tunteakseen rakkauden valon on tunnettava pimeys.
Hän rakastaa sinua vielä, pikku palvelustyttö. Ja hän loistaa.
Marci.
Ole kiltti, Kashurra! Lopeta!
Rakastan sinua. Anteeksi. Rakastan sinua. Kashurra, ole kiltti!
Ei!
Auringon urheutta.
Auringon voimaa.
Auringon kunniaa.
Silmä aukeaa. Silmä näkee.
Marci.
Marci, me voitimme. Pelastit minut. Uskoit minuun.
Marci, herää. Ole kiltti.
Ole kiltti, Marci.
Herää.
Voi Bram-kulta. Kiitos.
Kiitos kaikille.
Teidän majesteettinne.
Tiedät, mikä sinua odottaa.
Syntiylänkö. Taisteluni Terrorbladea vastaan. Lopun alku.
Kerro hiirulaiselle, että hän on vapaa.
Slyrak. Hän on poissa.
Ja olenko minä täällä?
Vedit minut takaisin.
Mirana?
Voi ei.
Kääntäkää katseenne! Hänen keisarillinen majesteettinsa, Mirana!
Aurinkokeisarinna!
Katsokaa hänen valoaan!
"Yksinäiset kansalaiset, tavoitelkaa valoa, jota emme näe.
Verhon takana, asioiden lopussa.
Varjot tanssivat, kuolema kutsuu minua.
Se kuiskaa pehmeästi tyhjyyteen: 'Tartu käteeni, älä pelkää.
Olen valo valeasussa.
Ei kuolemaa, ei varjoa, välitettyä rakkautta.'
Se riitti."
PERUSTUU VALVEN DOTA 2 -VIDEOPELIIN
Seis!
Tappelu ei kiinnosta minua. Minun oli pakko nähdä, saatava tietää.
Tiedän, miksi tulit, pikku coedwen.
Sinä olet särkynyt.
Tiedän, mitä etsit.
Rakastatko minua?
Tekstitys: Eveliina Paranko