PŮVODNÍ ANIME SERIÁL NETFLIX
Milovaní služebníci.
Vaše bohyně povstala.
Nejvěrnější Luno,
ty je dovedeš domů.
Bohyně.
Nejsem si jistá.
Buď si jistá.
Když jsem přišla do lesů a ty jsi mě našla, byla jsem zlomená.
Úplně zlomená.
Tělem i duší. Tys mě zachránila.
Byla jsem prázdná a tys mě naplnila.
Vše bylo v pořádku, dokud jsi nepotřebovala zhoubu.
Vyhnala jsi ji. Poslala jsi ji do války.
Zlomila jsi mě, bohyně.
Já nemůžu být obojím. Kněžkou i zhoubou.
Dávej si pozor, jak se mnou mluvíš.
Odmítám tě.
Odmítám tyranii ve všech podobách, od elfů, lidí i bohů.
A nebudu tě uctívat.
A vy ostatní?
Kapitán a princezna nás vyvedli z pekla, v němž jsi nás opustila.
Vybírám si je.
Rozhodli jste se být nulami.
Budiž.
Vybrali jste si svůj osud.
Jsem na tebe pyšný.
Jaké máš pro nás rozkazy?
Pomůžeme svým bližním.
Na Miranin rozkaz.
NESKUTEČNÉ MĚSTO
Linie síly.
Jsme zachráněni.
Bohyně se vrací. Mene se vrací.
To není Mene. To není naše bohyně.
Rychle! Utečte do lesa! Připravit luky!
Jak jsi mohl?
Černokněžník nás zradil.
Všechno je ztracené. Svět se proměnil.
Tvá malá kmotřenka tě zklamala.
Ale ona za to nemůže.
Stačilo lehce naznačit a pochopila, kdo skutečně jsi.
Jednala tak, jak pro ni bylo přirozené.
Nic víc, nic míň.
Vzal jsem ti její víru.
Bez ní jsou tvé plány bezcenné.
Odkryl jsi svou slabinu.
Tvá závislost na druhých stále ovlivňuje hmotný svět.
Ty je chceš zkazit.
Já jim věřím takovým, jací jsou, stejně jako tobě.
A za to máš můj dík.
Odhoď zbraň.
Nikdy bych ti neublížil, můj malý Paprsku.
Neublížil bys mi?
Byl jsi to ty, že? Zavraždil jsi mé rodiče.
Vzals mi je. Vzal jsi mi všechno!
Nechci, abys zopakovala chyby svého otce.
Nechci, abys zažila stejnou zkázu, jež zničila jeho.
Ty jsi světlo, já jsem nicota. Ty jsi můj smysl života, moje modla.
Celý život mi lžeš.
Jen vím, kdo skutečně jsi.
Já vím, kdo jsem. Jsem dcera svého otce.
Tyhle věci, ty myši, které tě obklopují,
ti zatemní mysl, oslepí tě, že neuvidíš sama sebe.
Já ti navrátím zrak.
Stáhněte se do paláce! Rychle!
Ne! Je to drak!
Buď zticha a uteč.
Ochraňuj princeznu. Vezmi ji k Oku.
Je to naše jediná šance, princezno. Ty jsi ta šance.
Vyžádej si moc svého otce. Vyžádej si jeho trůn.
A co ty?
Já napíšu báseň. Bude krásná a bude pro tebe.
Zjistíš, že jsem nebezpečnější než myš.
Nemůžu. Nemůžu opustit Daviona. Nemůžu opustit ji.
Přísahal jsem, že tě ochráním.
Ty z boje neutíkáš.
Bylo mi ctí, princezno.
Sagane.
Rychle!
Taková šílenost.
Brame.
Tvé chování zapříčinilo tento politováníhodný střet.
Utíkej!
Ksakru.
Bude to něco stát.
Smrt.
Bram, dračí rytíř!
Auroth!
Nic víc než myš.
Auroth!
Prosím, já ne… Řekni mi, jak ti mám pomoct.
Napadlo mě něco úžasného.
Selhal jsem.
Pleteš si zoufalství s porážkou, myšičko.
Neselhal jsi. Našel jsi Oko.
Nenašel.
To Oko jen nebylo takové, jaké sis ho přestavoval. Ty ani já.
Teď už ale musíš vědět, jaká je pravda.
Stejně jako to vím já.
Oko tu s námi bylo celou dobu.
Víš, že je to světlo. Víš, že je to láska.
Láska? To ne…
Nemyslíš na nic jiného. Zabíjel bys pro ni.
Umřel bys pro ni.
Její pravda byla zahalená pochybami. Její světlo zastínil měsíc.
„Princezna ničeho.“
Zatemnělo mi to pohled, ale tys v nitru celou dobu věděl, kdo je.
A co je.
Vydržel jsi pohled samotného nadještěra.
Neuměls říct proč, ale přiklonil ses k ní.
Potřebuje nás.
Nepotřebuje. Musí najít sílu sama v sobě.
Nemá šanci. Víš, co ji tam čeká.
Tělo je pomíjivé.
V jejím srdci sídlí jen věčná, nekonečná smrt.
Takže podle tebe je v pořádku, když umře,
protože i tak dostaneme, co chceme?
Ne.
Tak co to má sakra za smysl, když ani na jednom z nás nezáleží?
Tělo není pomíjivé. Tělo je zásadní.
Život má smysl, protože je krátký.
Protože jsme zranitelní, protože cítíme bolest.
Když zemřeme, je to napořád.
Proto bojujeme. Proto bojuju já.
Žádám tě o to, co sám nedokážu.
Chceš, abych tě zastoupil v iluzi života?
Chceš, abych za ni bojoval
s vědomím, že se téměř jistě nevrátíš na zemi
ve svém těle?
Bez váhání.
Tak budeme bojovat, malá myško.
Rozehřejeme stádo. Rozsypeme hvězdy z nebe.
Kéž bych mohl udělat víc. Ale ty chceš, abych bojoval.
Chceš, abych našel způsob.
Sata emedu.
Co je zač?
Nemůžu se hnout.
Legátko Tihomir.
Sluneční říše potřebuje regenta.
Vybírám tebe.
Kashurro? Jak? Co jsi zač?
Je můj návrh přijatelný?
Budu říši sloužit tak, jak rozhodneš.
Moje armády, moje zlato. Všechno je tvoje.
Nepotřebuju armády ani zlato. Tví vojáci zabezpečí palác.
Přinesou mi princeznu Miranu netknutou.
Mého drahého Paprsku se nikdo nedotkne.
Dělej, sakra!
Brame.
Co…
Pořádný parchant.
Řekni mi všechno.
Uhněte!
To je rozkaz od vaší princezny!
Moji vojáci od princezen rozkazy nepřijímají.
Plní rozkazy ode mě, své regentky.
A můj rozkaz je vrátit tě k místokráli Kashurrovi.
Ustup a vzdej se.
Nezapomeň, že když na to dojde, zemřeš jako první.
Teď uhni.
Paprsku.
Bojovala s ním.
Ona mě zachránila. Nestačilo to.
Můžeš vstát? Umíš bojovat? Pomůžeš mi ho zabít?
Ano.
Pak to stačilo.
Kde je Davion?
Je támhle.
Samotný rudý ďábel.
Dnes máme společného nepřítele, myško.
Navrhuji, že společně vyhladíme ten hnus
a zúčtování necháme na jindy.
Přijímám.
Do bitvy!
Tento boj nemůžeš vyhrát, princezno. Tvůj otec by řekl to samé.
Pak by se můj otec mýlil.
Obdivuju tvé odhodlání. Vždy mě velmi těšilo.
Zabijte tu němou. A to zvíře.
U všech čertů, co to je?
Jsi zkažené ovoce, co se považuje za draka.
Otče ohně.
Vyvinul jsem se mimo tebe.
Davione, buď tam, prosím.
Vzdej se, princezno.
Asare!
Slunce je udatné! Slunce má moc! Slunce má slávu!
Zabijte zrádce! Ochraňte princeznu!
A zemřete s vědomím, že jste se postavili světlu!
Za Jitřenku!
Tři tisíce ztracených let bez Hromobití.
Zapomněl jsi naši písničku. Vzdáš se.
Hromobití je mrtvé. Já sloužím praještěrovi. Chráním Oko.
Oko je součástí toho, co sis nahrabal, ale nepatří ti.
My patříme jemu.
Draci hrozně moc žvaní.
Zabitím draků jsi získal pozoruhodnou moc.
Ale pořád jsi pouhý smrtelník.
Pořád máš hranice.
Ale já ne.
Rozbili ho. Je po všem.
A nebo uděláš v podlaze díru.
Když jsem tě poznala, potřebovala jsi ochránit.
A postupně se z tebe stalo tohle.
Neptala jsem se proč nebo jak.
Jen jsem ti byla nekonečně vděčná.
Mirano.
Vzpomeň si.
Už to cítím.
Vzpomínám si.
Nemohu tě nechat projít.
Jsi dobrý muž, Asare. Jsi věrný princezně, která tě má ráda.
Nerad bych tě zabil.
Ale nepokoušej můj obdiv.
A pravda se začíná ukazovat.
Pochopil jsem, kdo jsi.
Jsem na tebe pyšný.
Já o tvou pýchu nestojím!
Chci zpět svou rodinu!
Já jsem tvá rodina.
Ty? Ty nejsi nikdo.
Jsem nicota, mezera mezi hvězdami,
černá opona noci, proti níž svítí.
Kdysi jsem byl pouhý drak.
Neměl jsem vůli ani hlas. Žil jsem v temnotě.
Náhodou jsem narazil na zvláštní skály.
Osvobodily mou vůli a daly mi hlas. Naučily mě svou píseň.
Zjistil jsem, že temnota bez světla nic neznamená.
Tak jsem se vydal hledat jeho zdroj.
Prošel jsem 15 plání a bezpočet zemí. Našel jsem jednu konstantu.
Slunce na nebi.
Praještěra. Vyšla najevo strašná pravda.
Všichni draci jsou jedno propojené stvoření.
Býval jsem částí jeho zdrojového světla, ale nechal jsem se odlákat.
Byl ze mě vyvrhel, pouhá padlá ozvěna.
Žil jsem v hrůze a zoufalství, v nepředstavitelné samotě.
Dokud mě vztek nepřivedl k vyšší pravdě.
K Oku. K samotnému praještěrovi.
Tři tisíce let jsem se o ni staral. V mnoha formách života. Miloval jsem ji.
A tebe jsem za ta léta miloval nejvíc.
Můj drahý Paprsku.
Ty… mě nemiluješ.
Nikdy jsi mě nemiloval. Jen jsi mě chtěl ve své sbírce.
V té, co sis nahrabal.
Poslal jsem tě pryč, abych tě ochránil. Abych ti sloužil.
Ochránil? Tys mě zničil.
Chránil jsem tvůj trůn, než ses mohla vrátit a ochránit ho sama.
Čeká na tebe trůn, má císařovno.
Řekni slovo a je tvůj.
Já ti dám slovo.
Teď!
Ubohá služtičko.
Vím, jaké je nemít hlas.
Milovat světlo víc než sebe.
Pusť ji, Kashurro.
Ale aby světlo skutečně zazářilo, nestačí ho milovat.
Světlo musí milovat tebe.
Zabiješ ji!
Aby poznalo svou sílu, musí světlo znát lásku.
Aby poznalo lásku, musí poznat temnotu.
Bude tě milovat, služtičko. A bude zářit.
Marci.
Prosím, Kashurro! Přestaň!
Miluju tě. Omlouvám se. Miluju tě. Kashurro, prosím!
Ne!
Slunce je udatné.
Slunce má moc.
Slunce má slávu.
Oko se otevírá. Oko vidí.
Marci.
Marci, vyhrály jsme. Ty jsi mě zachránila. Věřila jsi ve mě.
Marci, prober se. Prosím!
Prosím, Marci.
Vzbuď se.
Můj zlatý Brame. Děkuju.
Děkuji vám všem.
Vaše Veličenstvo.
Víš, co tě čeká.
Jáma padlých. Má bitva s Hromobitím. Začátek konce.
Řekni té malé myšce, že je volná.
Slyrak je pryč.
A já jsem tady?
Ty jsi mě vytáhla.
Mirano?
Ale ne.
Pozvedněte zrak! Její císařské Veličenstvo, Mirana!
Božská sluneční císařovna!
Pohleďte do jejího světla!
„Osamělé ovečky, dosáhněte na světlo, jež nevidíte.
Za závojem vše končí.
Povolává mě temná smrt.
Šeptá do prázdnoty: ,Přijmi mou ruku, neboj se.
Jsem světlo v přestrojení.
Nejsem smrt ani stín, jen láska.‘“
Stačilo to.
PODLE VIDEOHRY DOTA 2 OD VALVE
Stát!
Nepřišla jsem se bít. Musela jsem to vidět. A poznat.
Vím, co tu děláš, maličká z rodu Coedwenů.
Jsi zlomená.
Vím, co hledáš.
Miluješ mě?
Překlad titulků: Marie Pavlů