A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ ANIMESOROZATA
Apám tudta volna, hogy ez lesz.
Szeleméné is. Hogy lehettem ilyen vak?
És jobb dolgokra neveltek.
Már évek óta nem ostromoltam várat.
Én sose tettem. De mindig is akartam.
Az enyémet ostromolták, mondhatom, nem jó élmény.
Nem, ez az én harcom.
Utazz az enklávéba!
- Szabadítsuk ki testvéreinket! - És te?
Itt leszámolás lesz. Engem jobb dolgokra neveltek.
A közelmúlt eseményei felkészítettek a legrosszabbra.
Ha végeztem, hívok egy hadsereget.
Amikor hozzánk kerültél, még törékeny kislány voltál.
Nem értettem, mit lát benned az istennő.
Most már igen.
Megtisztelő, hogy hercegnőnek hívhatlak.
A LILA ÓRA
- Szerintem ezt kerested. - Igen.
- Hosszú út volt. - Túl hosszú.
Semmi.
Semmit sem érzek. Ez nem igazi.
Talán nem hamisítvány. Talán az egész csak hazugság.
Shabarrának sosem volt igazi hatalma. Nyilvánvaló volt.
Most már mindenki számára egyértelmű.
És Salnak sem előtte. Mi kell egy isten megöléséhez?
Egy igazi isten?
Slyrak tudta volna. Figyelmeztethetett volna.
Hónapokig nem értetted Slyrakot.
De egy kis kék kőről szóló lázálom után
hirtelen minden értelmet nyert?
Talán csak belekapaszkodott egy dologba, ami válasznak tűnt.
Semmi sincs úgy, ahogy lennie kell,
és csak a kellemetlen valósággal való küzdelem maradt.
Valami nem stimmel itt.
Meg kell találnom Daviont. Tudnia kell Lináról.
Pontosan tudnia kéne, kit támogat.
Persze. Igen. Úgy lesz.
Háromszor egyeztél bele. Biztos nagyon lelkes vagy.
Túláradó.
- Kétségeid vannak? - Egyáltalán nem. Nincsenek.
Csak azon tűnődöm, hogy nem hamarkodjuk-e el az ítéletet.
A tények azok tények.
Határozottan. Kétségtelenül.
- Csak… biztos? - Luna tudja, mit látott.
Nézd, nem ismerem Lunát, de Linát igen.
Luna, Lina, kicsit sem zavar össze.
Nekem úgy tűnik, ha ott is volt,
az a feladata, hogy bérgyilkosokra vadásszon. Vagyis régen ez volt.
Ezért borított lángba mindent, és ezért menekült el a helyszínről.
Davion ledobta a császárt a tetőről,
és elpusztította a testőrgárdát.
Nem értem, miért véded.
Nem védem Linát. Daviont védem.
Elég jó emberismerő. Van köztük valami.
Ha Lina képes lenne ilyesmire,
Davion tudná. Otthagyná.
De beszélek vele.
Tagadd meg a hazugságait!
Tagadd meg őt!
Ha hazahoztad volna Daviont, az egésznek vége lenne.
Hazudtál nekem. Kihasználtál. Hittem benned.
Mindenki választhat. Egyesek bölcsen, mások kevésbé.
De megtanultad a legfontosabb leckét.
Csalódni fogsz az emberekben.
Helyrehozom a hibáinkat.
Szeleméné itt van a toronyban.
Erőtlenül. Gondoskodtam róla.
Csak azt kérem, hogy szerezd vissza, ami jog szerint megillet téged!
Jog szerint megillet engem?
El fogod venni az isteni szikráját.
Te vagy Mene. A Hold istennője.
Az újjászületés.
Megint úgy nézel rám.
Nem mondhatom, hogy kihagytam. Megtettem minden tőlem telhetőt.
Nem voltál itt. Csak kiutat kerestem.
Esélyt a harcra.
Lehet, hogy félreismertem. Talán túlságosan magabiztos voltam.
Mégis mit tegyek? Most nem mehetek el.
És nem. Nincs útban az egóm.
A nő megpróbált megöletni.
Nem hagyhatom annyiban. Nem hagyhatom győzni.
Igazad van. Úgy beszélek, mint Davion.
A gyilkos eltűnt. Az egyik tanú egy szökött fegyenc.
- A másik a birodalom ellensége. - Nem számít. Igazat mondanak.
Meg akart öletni engem a saját politikai érdekéből.
Hiszek neked.
Még ha a szenátus hisz is neked, akkor sem fordulnak a Pusztító ellen.
Sajnálom, napsugár! Nem tehetsz semmit.
De talán segíthetek.
Gondoltam, talán nappal.
A hajnal nem jött be. Talán a dél jobb.
- Bár az lenne! Őszintén. - Tedd csak el!
Az igazi megvan valahol. Meg kell találnom.
- Próbálom megértetni veled. - Hogy adjam fel?
Nézz szembe a valósággal!
Valóság? Ezen a helyen? Itt semmi sem valódi. Mindenki hazudik.
Mindenki rejteget egy kést valahol. Még én is.
A hivatalos sztori? Lina, megöltem valakit.
Én indítottam el a háborút.
Úgy tesztek, mintha nem tudnátok, hogy én vagyok az oka.
Mert nem te vagy az oka.
A szem hamisítvány. Mirana nem beszél velem,
az egész világ a végéhez közelít.
- És… - Davion.
Nem miattad van. Miattam.
Te vagy az egyetlen, aminek értelme van ebben az egész kurva káoszban.
Azt hittem, lemond a trónról.
- Miről beszélsz? - Shabarráról.
A hercegnőd halálakor
azt hittem, kiderül róla az igazság.
Csaló volt. Azt hittem, lemond a trónról.
Azt hittem, a szenátus lemondatja.
Erre nem igazán volt lehetőség, mivel megöltem.
Nem értesz.
Én béreltem fel Mirana gyilkosát.
Baromság. Én már csak tudom. Érezném.
A szatócs kincse, a némasági fogadalom. Nem éreznéd.
Ne mondd nekem!
Muszáj.
Egész életemben egyedül voltam. Aztán egyszer csak belesétáltál.
Azt hittem, már tudom. Én…
Okosnak hittem magam. Azt hittem, együtt tudok élni vele.
Sok mindennel együtt tudok élni.
Azt is elviselem, ha kilépsz az ajtón, és szétkürtölöd.
De ha hazudok neked, újra egyedül érzem magam, és így nem élhetek.
Végig azt hittem, a legrosszabb, ami történhet az,
ha Rémpenge tetszése szerint formálja át az univerzumot.
Lehet, hogy már meg is tette.
Davion!
Van valami, amit tudnod kell.
Nem tudom, hogy igaz-e, de tudnod kell róla.
Arról van szó… Hé!
Nem nézel ki túl jól.
Lina bérelte fel a bérgyilkost. Mindent elmondott.
Jól van. Értékelem az őszinteséget, gondolom.
Hagyjatok minket magunkra!
Olyan hülye vagyok! Nagyon sajnálom.
Változnak a vallások. Megrendül a bizalom.
A hit marad.
Az száműzött Coriel'Tauvi ezer éven át ismerte a sötétséget.
Mene elment. Megölték.
A népe mégis istenítette. Imádták.
Sötét ereklyéknek adtak hitet egy halott istennő emlékéért.
De a szeretet hatalmas varázslat.
Az imádat legmagasabb formája. Isteni.
Még ha nincs is istenség.
Az istennőnk iránti rajongás visszhangra talált Szeleméné ellopott szikráiban.
Idővel Mene visszhangja életre kelt.
Testet öltött.
A tiszta, kollektív akarat fizikai kifejezése.
Szükség. Szeretet.
Gyermekké vált. Te lettél az.
- Csak… vannak képességeim. - Az istennő képességei.
Gyengébbek, az biztos, de az övéi.
- Mióta hiszel ebben? - Mióta láttad a tornyomat.
Kezdhetted volna ezzel. Eltitkoltad előlem.
Nem hallottad volna a szavakat. Nem akartad volna hallani.
A népünknek most szüksége van rád.
A Coriel'Tauvikat a saját dühük megrészegíti.
Láttad. Várják a visszatérésed. Hiszik, hogy erőt adsz az ereklyéknek,
csatából csatába viszed őket a gondolat sebességével,
bárhol is ragyog le a Hold a szűk világukra.
Próbáltam leállítani őket. Könyörögtem nekik. A saját családom.
Most már semmit sem jelent nekik.
Egyedül az istennőjük hangját hallják meg.
Bárcsak máshogy alakult volna!
Gyengéd lélek vagy.
- Szeleménét viszont meg kell ölnöd. - Nem tehetem.
Akkor nézzük, ahogy a népünk ártatlanok vérébe fojtja a világot.
- A döntés a tiéd. - Még a mágiáddal sem tudsz istent ölni.
Dehogynem. Már megtettem.
Egész életemben törvénytisztelő voltam.
De amióta ez elkezdődött, újra és újra megszegtem a törvényt.
Minden alkalommal azt mondtam magamnak, muszáj volt megtennem.
Nem tudtam, mibe keveredem.
Most meg minden a feje tetejére állt.
Sosem szerettél elmenekülni a harc elől.
Lehetséges, hogy nem kell mindig belefutni.
- Kaden is ezt mondta. - Találkoztál Kadennel?
Hosszú történet. Hallgatnom kellett volna rá.
Mesélhetnék egy hasonló történetet.
Micsoda páros vagyunk!
És most nincs semmink. Trón és szem nélkül esélytelenek vagyunk.
A szem biztosan valódi.
Apám hatalma valódi volt. Láttam, éreztem.
Talán tényleg kicserélték. Valaki, aki hozzáfért.
Aki el tudta fogadni a bácsikádat,
de nem a trónon.
Nem egészen.
Csak egy lehetőség lett volna.
Hová megyünk?
Szemtanút keresünk.
- Asar! - Hercegnő?
- Igen! - Igen!
Ez nem ér. Visszavágót kérek!
Elnézést, hogy így fogadom, felség. Becsiccsentettem.
Bocsáss meg, hogy félbeszakítom az ünneplést, kapitány!
Reméltem, hogy beszélhetünk.
Szokatlanul erős, de mégis kicsi.
Kérdezd meg, mit eszik! Talán segítene.
Jól emlékszem arra az éjszakára.
A pánik. Az utcai harc. A tűzesetek.
Aztán Shabarra katonái áttörték a palotát.
Az alkirály talált rám. Megparancsolta, hogy helyezzelek biztonságba.
Ebből tudtam, hogy elveszett a harc.
Nem tudtam megmenteni a szüleidet,
de az életemet adtam volna érted.
Nem a te hibád, Asar. Nem hibáztatlak.
De tudnom kell, hogyan halt meg az apám.
Nem tudom, hogy történt. Őszintén.
Emlékszem arra a szörnyű hangra.
- Állj! - Az a morajlás. Éreztem a falban.
Én… A padló. Reszketett a csontom, a fogam.
Mintha megállt volna a világ. Nem tudtam megmozdulni.
Ebből tudtam, hogy a császár halott.
A szem. Azt is kicsempészték a palotából?
- Nem, csak a császár érhet hozzá. - Szerintem kicsempészte valaki.
- Azt hiszem, egy hamisítványra cserélték. - Lehetetlen!
Úgy tűnik, mégis igaz. Ki vihette el?
A császáron kívül ki más juthatott a közelébe?
Kashurra alkirály? Seneschal Ekur?
Talán Legati? De az őr tudná.
Senki nem merné kivinni.
Életem legrosszabb estéje volt,
mikor Asar kiűzött a birodalomból.
El tudom képzelni.
Nem kell elképzelni. Tudod. Vesztettél, ahogy én is.
Mindig elvesztünk valamit.
És újra megtalálhatjuk.
Kashurának tudnia kell.
Szerintem tudta, hogy Shabarra csaló. És szerintem tudta, miért.
Ott állt, és nem csinált semmit, amikor támadtam.
Csak kitalált egy fedősztorit.
Az egészet a családod iránti hűségéből tette.
Ha nála van a szem, meg kell győznünk, hogy mutassa meg.
Neked kell meggyőznöd. Szerintem csak te vagy képes rá.
Te vagy Szeleméné. A Sötét Hold istennője.
Istennő, hívők nélkül. Szeretet nélkül.
Csak a gyűjteménye újabb része.
Te vagy a tolvaj?
- Aki ellopta a lótuszaimat. - Csak haza akartam hozni a népem.
Arra a helyre, amit 1000 éve loptál tőlünk.
A Coriel'Tauvi nem kért a szeretetemből. Nem bálványozott engem.
Nem száműztem őket az Ezüstéj-erdőből.
Szabad akaratukból távoztak.
Akik ott maradtak, istennőjükként fogadtak el.
Békében éltünk. Békében hagytalak.
Ez nincs benne a történetekben.
Nem a te történeteidben.
Szóval a mi történeteink hazugságok.
Minden történet hazugság.
Különös. Úgy érzem, ismerlek.
A képekből, a szobrokból.
A naplója. Ez volt a szobája.
Igen.
Nagyon régen.
Gyere, tolvaj!
Hadd nézzelek meg jobban!
Mondd, mit lopnál még el tőlem?
Nem akarok tőled semmit.
- Gyere velem! - Hová megyünk?
Filoménához.
Kislányom!
Szeretett engem.
Ne!
Köszönöm, kicsi elf, hogy rendbe hoztad a dolgokat.
Nem felejtem kedvességed.
Fogalmad sincs, miféle őrültséget szabadítottál a világra.
Alkirály!
Kicsit késő a drámai belépőhöz.
Elmehettek. Mindannyian.
Még nem végeztünk.
Sosem lelkesedtem igazán érted, Lina.
Remek képességeid vannak,
de lobbanékonnyá és szeszélyessé tettek.
Kiszámíthatatlanná. Egy vezető nem lehet ilyen.
Gyorsan megfeledkeztél a helyedről.
Te pedig túllépted a határt.
A birodalom egy gépezet.
Minden fogaskeréknek el kell végeznie a munkáját.
Beleértve a császárt is, aki csupán része a gépezetnek,
és nem igazán irányítja azt.
A sikeres császárok értik ezt. És így minden simán megy.
A sikertelen császárok idővel kiesnek a gépezetből.
És a gépezet darabokra szaggatja őket.
Rosszul jellemezted a birodalmat.
Széttöröm a hajnalfrancos gépezetedet, és valami újat építek! Valami jobbat!
Minden császár ezt gondolja.
Én adni akartam neked egy esélyt.
Segíteni alkalmazkodni. De szörnyű hibát követtél el.
Meg akartad ölni a napsugaramat.
Hajnalcsillag!
Mit… mit csinálsz?
Halál.
Annyira magányos volt.
Olyan szomorú.
Amikor eljött a pillanat, nem tudtam megtenni.
Nem érdemli meg, hogy sajnáld.
Megérdemli bármelyikünk? Nem ez a lényeg?
Azt mondod, hallgatna rám a családom, és békében élnének, ha ezt kérném.
De csak akkor figyelnek rám, ha vért ontok.
Nem.
- Biztos van más megoldás. - Nincs más megoldás.
Jól éltünk, mielőtt megpróbáltam jobbá tenni mindent.
Szeleménének kéne a Hold istennőjének lennie.
Talán minden visszatérne a régi kerékvágásba.
Soha semmi nem lesz olyan, amilyen volt.
Őexcellenciája sürgős ügyben érkezett. Foglaljanak helyet!
Bájos kincsek.
Gyűjteménynek hívjuk.
Ha elloptam volna a birodalom legszentebb ereklyéjét, itt tartanám.
- Te is érzed? - Igazad van. Különös.
Ismerős érzés.
Mint amikor lehúznak.
Feladom. Nem érzek semmit.
- Kétségeim vannak. - Úgy érted, ott van?
Miben lehetek a szolgálatára, hercegnő?
Kezdetnek például ideadhatod a szemet. Az igazit.
Félek, nem értem.
Nem tudom, mi van a trónteremben de biztos, hogy nem a szem.
Nem érdekel a politikai játszmád.
Elmondhattad volna. Vége lenne.
Az a gyanúnk, hogy akkor vitted el, amikor a szüleimet megölték.
Hogy megvédd, és távol tartsd az erejét a bácsikámtól.
De most szükségünk van rá, kérlek!
Biztosítalak, az igazi szem a palotában van.
- Nem vittem el semmit. - Nem működik.
Shabarrának nem működött, és nekem sem.
Működik.
Egyszerűen nem az, aminek hiszed.
Akkor világosíts fel minket!
A szem nem erőt ad, csak felerősíti az erőt.
Az igazi trónörökösre vár, ahogy mindig is tette.
Rád vár, napsugár!
Nem loptad el a szemet.
Senki sem lophatta el.
Rendben. Megbeszéljük Linával.
Lina nem fog segíteni.
Mindegy, mit tett, tudja, milyen fontos ez.
Ez már nem az ő gondja.
Mondtam, hogy bizonyos dolgokat megtehetek, napsugár.
Meg is történt.
„Dolgokat”? Milyen dolgokat?
A Pusztító…
túllőtt a célon.
Megölted.
Az lehetetlen.
Senki sem képes arra, amire Lina. Még én sem.
A sárkányok álmán túl is létezik hatalom.
Mennünk kell!
Linának parázslelke volt.
A részem volt. A tűz gyermeke.
Davion, állj!
A véredbe oltom a haragom.
A húsodon lakmározom az ő nevében.
Tedd le a fegyvert! Sosem bántanálak…
kicsi napsugaram.
- A katonák! - Kapitány!
Valami nem stimmel.
Érzem őt.
Istennő!
A DOTA 2 VIDEÓJÁTÉK ALAPJÁN
A feliratot fordította: Bogár Ádám Tamás