NETFLIX-ANIMESARJA
Isäni olisi aavistanut tämän.
Selemene myös. Miten saatoin olla niin sokea?
Sinut kasvatettiin parempaa varten.
En ole hyökännyt linnaan vuosiin.
Minä en koskaan. Mutta se on listallani.
Minun linnaani on hyökätty, eikä se ole upeaa.
Ei, tämä on minun taisteluni.
Matkustakaa enklaaveihin.
Vapauttakaa veljemme ja siskomme. -Ja sinä.
Tilinteko täällä. Minut kasvatettiin parempaan.
Viimeaikainen kokemus on valmistanut minua pahempaan.
Tuon armeijan, kun olen valmis.
Olit niin hauras pikku tyttö, kun tulit luoksemme.
En koskaan ymmärtänyt, mitä jumalatar näki sinussa.
Nyt ymmärrän.
On kunnia kutsua sinua prinsessaksi.
LUKU SEITSEMÄN
Tuotahan sinä etsit. -Kyllä.
Matka on ollut pitkä. -Liian pitkä.
Ei mitään.
En tunne mitään. Se on väärennös.
Ehkä se ei ole väärennös. Ehkä kaikki on valetta.
Shabarralla ei ollut todellista valtaa. Se oli ilmiselvää.
Sen pitäisi olla selvää kaikille.
Ja Sal ennen häntä. Mitä jumalan tappaminen vaatii?
Oikean jumalan?
Slyrak olisi tiennyt. Hän olisi varoittanut.
Et ymmärtänyt Slyrakia kuukausiin.
Mutta kuumeinen uni, jossa on pieni sininen kivi,
ja yhtäkkiä kaikessa onkin järkeä?
Ehkä hän tarttui ensimmäiseen asiaan, joka tuntui vastaukselta, ja jäi kiinni siihen.
Mikään ei ole sitä, mitä pitäisi,
ja jäljellä on vain hankalan todellisuuden kanssa painiminen.
Jotain on jäänyt huomaamatta.
Etsi Davion. Hänen pitäisi kuulla Linasta.
Hänen pitäisi tietää, ketä tukee.
Toki. Aivan. Tehdään niin.
Suostuit kolmesti. Olet varmasti innoissasi tästä.
Innostukseni tulvii yli.
Epäiletkö jotain? -Ehdottomasti en. En lainkaan.
Paitsi että emmekö hätiköi tuomion kanssa?
Faktat ovat faktoja.
Ilman muuta. Ehdottomasti.
Paitsi, että ovatko ne? -Luna tietää, mitä näki.
En tunne Lunaa, mutta Linan tavallaan tunnen.
Luna, Lina. Ei yhtään hämmentävää.
Vaikka hän olisikin ollut siellä,
salamurhaajien jahtaaminen on hänen työtään. Ainakin hänen vanha työnsä.
Siksi hän sytytti maailman tuleen ja pakeni paikalta.
Davion oli pudottanut keisarin katolta -
ja yritti tuhota Preettorikaartia.
En ymmärrä, miksi puolustat häntä.
En puolusta Linaa. Puolustan Davionia.
Hän on hyvä ihmistuntija. Heillä on yhteys.
Jos Lina pystyisi tällaiseen,
Davion tietäisi. Hän lähtisi.
Mutta puhun hänelle.
Kiellä hänen valheensa.
Kiellä hänet.
Jos olisit tuonut Davionin kotiin, tämä olisi ollut ohi.
Valehtelit minulle. Käytit minua hyväksesi. Uskoin sinuun.
Kaikki tekevät valintoja. Jotkut viisaita, jotkut vähemmän.
Mutta opit tärkeimmän läksyn.
Ihmiset tuottavat pettymyksen.
Voin toipua virheistämme.
Selemene on täällä tornissa.
Voimattomana. Pidin huolen siitä.
Pyydän vain, että otat takaisin sen, mikä sinulle kuuluu.
Mikä minulle kuuluu?
Otat hänen jumalallisen kipinänsä.
Sinä olet Mene. Kuun jumalatar.
Uudestisyntynyt.
Taas tuo ilme.
En voi sanoa kaivanneeni sitä. Tein parhaani sillä, mitä minulla oli.
Et ollut täällä. Halusin vain päästä pois.
Pienen mahdollisuuden.
Ehkä erehdyin. Ehkä olin liian itsevarma.
Mitä minun pitäisi tehdä? En voi lähteä nyt.
Ja ei. Egoni ei ole tiellä.
Se nainen yritti tapattaa minut.
En voi antaa sen olla. En voi antaa hänen voittaa.
Olet oikeassa. Kuulostan aivan Davionilta.
Murhaaja on kadonnut. Yksi todistajista on vankikarkuri.
Toinen on Imperiumin vihollinen. -Epäolennaista. Heidän tarinansa on totta.
Hän yritti tapattaa minut poliittisen edun vuoksi.
Uskon sinua.
Vaikka senaattikin uskoisi sinua, he eivät käänny Surmaajaa vastaan.
Anteeksi, Auringonsäde. Et voi tehdä mitään.
Mutta ehkä voin auttaa.
Ajattelin kokeilla eri aikoina.
Aamunkoi ei toiminut. Ehkä keskipäivä on parempi.
Kunpa olisikin. Oikeasti. -Laita se pois.
Oikea on tuolla jossain. Minun on löydettävä se.
Sitä olen yrittänyt sanoa. -Että pitää luovuttaa?
Kohdata todellisuus.
Todellisuus? Täälläkö? Mikään ei ole todellista täällä. Kaikki valehtelevat.
Kaikki piilottelevat veistä jossain. Sait jopa minut tekemään niin.
Virallinen tarina? Lina, minä murhasin jonkun.
Aloitin sodan.
Sinä ja kaikki muut voitte teeskennellä, etten ole syypää.
Koska et ole syypää.
Silmä on väärennös. Mirana ei puhu minulle.
Koko kirottu maailma on loppumassa.
Ja… -Davion.
Sinä et ole syypää. Minä olen.
Olet ainoa, joka käy järkeen tässä helvetin sotkussa.
Luulin, että hän luopuisi kruunusta.
Mitä tarkoitat? -Shabarra.
Kun prinsessasi kuoli,
luulin, että hänen todellinen luonteensa paljastuisi.
Huijari. Luulin, että hän luopuisi kruunusta.
Että senaatti saisi luopumaan kruunusta.
Poistin sen vaihtoehdon, kun tapoin hänet.
Et ymmärrä minua.
Minä palkkasin salamurhaajan tappamaan Miranan.
Ja paskanmarjat. Tietäisin kyllä! Tuntisin sen sinusta.
Kauppiaan jalokivi. Hiljaisuuden vala. Etkä tuntisi.
Älä kerro minulle.
Minun on pakko.
Olen ollut yksin koko ikäni. Sitten kävelit elämääni.
Luulin ymmärtäneeni kaiken. Minä…
Luulin olevani fiksu. Luulin voivani elää sen kanssa.
Voin elää monien asioiden kanssa.
Jopa sen kanssa, että kävelet ovesta ulos ja kerrot maailmalle.
Sinulle valehtelu saa minut tuntemaan itseni taas yksinäiseksi, enkä kestä sitä.
Koko tämän ajan ajattelin, että pahinta, mitä voisi tapahtua,
olisi, että Terrorblade muokkasi universumista mieleisensä.
Ehkä hän on jo tehnyt niin.
Davion.
Sinun pitäisi tietää jotain.
En tiedä, onko se totta, mutta sinun pitäisi kuulla siitä.
Se koskee… Hei.
Et näytä kovin hyvältä.
Lina palkkasi salamurhaajan. Hän kertoi kaiken minulle.
Hyvä juttu. Kunniaa rehellisyydestä.
Jättäkää meidät kahden.
Olen niin typerä. Olen pahoillani.
Uskomukset muuttuvat. Luottamus murtuu.
Usko kestää.
Tuhannen vuoden ajan karkotettu Coriel'Tauvi tunsi pimeyden.
Mene oli poissa. Surmattu.
Silti hänen kansansa palvoi. He rakastivat.
He tarjosivat uskoa pimeille pyhätöille kuolleen jumalattaren muistoksi.
Mutta rakkaus on voimakasta taikaa.
Se on palvonnan korkein muoto. Se on jumalallista.
Jopa jumalan puuttuessa.
Rakkaus jumalatartamme kohtaan kaikui Selemenen varastamista kipinöistä.
Ajan myötä Menen kaiku muotoutui.
Siitä tuli manifestaatio.
Fyysinen ilmaus puhtaasta, kollektiivisesta tahdosta.
Tarve. Rakkaus.
Siitä tuli lapsi. Siitä tuli sinä.
Minulla on kykyjä. -Jumalattaren kykyjä.
Ovathan ne heikentyneitä, mutta ne ovat hänen.
Kauanko olet uskonut näin? -Siitä lähtien, kun näit tornini.
Olisit kertonut silloin. Pidit tämän itselläsi.
Et olisi kuullut sanoja. Et olisi halunnut kuulla.
Nyt kansamme tarvitsee sinua.
Coriel'tauvit ovat juopuneita omasta raivostaan.
Näit sen. He odottavat paluutasi. He uskovat, että ruokit heidän temppeleitään,
kannat heidät taistelusta toiseen ajatuksen voimalla,
sinne, missä kuu paistaa heidän kapeaan maailmaansa.
Yritin saada sen loppumaan. Rukoilin heitä. Omaa perhettäni.
Se ei merkitse heille enää mitään.
He kuulevat vain jumalattarensa äänen.
Kunpa asiat olisivat toisin.
Olet lempeä sielu.
Mutta sinun on tapettava Selemene. -En voi.
Katso sitten, kun kansamme hukuttaa maailman viattomien vereen.
Valinta on sinun. -Edes taikuutesi ei voi tappaa jumalaa.
Totta kai voi. Olen tehnyt sen ennenkin.
Olen noudattanut sääntöjä koko ikäni.
Mutta kaiken tämän alettua olen rikkonut niitä yhä uudelleen.
Joka kerta sanoin itselleni, että se oli tehtävä, se oli välttämätöntä.
En tiennyt, mikä minua odotti.
Nyt kaikki on ylösalaisin ja sivuttain.
Et koskaan halunnut paeta taistelua.
Mutta aina ei tarvitse juosta suoraan niitä kohtikaan.
Kaden sanoi samaa. -Näitkö Kadenin?
Se on pitkä tarina. Olisi pitänyt kuunnella häntä.
Voisin kertoa samanlaisen tarinan.
Olemme me melkoinen pari.
Nyt meillä ei ole mitään. Ei valtaistuinta, Silmää, mahdollisuutta.
Silmän on oltava aito.
Isäni voima oli todellinen. Näin ja tunsin sen.
Ehkä sen todella vaihtoi joku, jolla on pääsy sinne.
Joku, joka hyväksyisi setäsi tuolissa,
muttei halunnut häntä valtaistuimelle.
Ei oikeasti, ei täysin.
Tilaisuuksia olisi ollut vain yksi.
Minne menemme?
Etsimään todistajaa.
Asar? -Prinsessa?
Jee! -Jee!
Tuota ei lasketa. Vaadin uusinnan!
Anteeksi ulkonäköni, teidän korkeutenne. Olen juonut liikaa.
Anteeksi, että häiritsen juhlintaasi, kapteeni.
Toivoin, että voisimme jutella.
Hän on epätavallisen vahva ja silti niin pieni.
Kysy häneltä, mitä hän syö. Ehkä se auttaisi sinua.
Muistan sen illan hyvin.
Sen paniikin. Kaduilla taisteltiin. Tulipalot.
Sitten Shabarran sotilaat murtautuivat palatsiin.
Varakuningas löysi minut. Hän käski minun viedä sinut turvaan.
Silloin tiesin, että taistelu oli hävitty.
En voinut pelastaa vanhempiasi,
mutta olin valmis kuolemaan pelastaakseni sinut.
Syy ei ole sinun, Asar. En syytä sinua.
Minun on saatava tietää, miten isäni kuoli.
En tiedä, miten se tapahtui. Oikeasti.
Muistan vain sen kamalan äänen.
Seisokaa paikoillanne! -Sen huminan. Tunsin sen seinässä.
Lattiassa. Luut ja hampaat tärisivät.
Koko maailma pysähtyi. En voinut liikkua.
Silloin tiesin, että keisari on kuollut.
Silmä. Salakuljetettiinko sekin palatsista?
Ei, vain keisari saa koskea siihen. -Joku taisi koskea.
He taisivat korvata sen väärennöksellä. -Mahdotonta!
Silti se vaikuttaa todelta. Kuka sen on voinut viedä?
Kuka muu kuin keisari pääsisi sen lähelle?
Varakuningas Kashurra? Senesalkki Ekur?
Ehkä legaatit? Mutta vartija tietäisi.
Kukaan ei uskaltaisi.
Kun Asar vei minut pois Imperiumista,
se oli elämäni kamalin yö.
Voin vain kuvitella.
Ei tarvitse kuvitella. Sinä tiedät. Olemme molemmat menettäneet jotain.
Aina on jotain uutta menetettävää.
Ja uudestaan löydettävää.
Kashurran täytyy tietää.
Hän taisi tietää Shabarran olevan huijari. Hän taisi tietää syyn.
Hän ei tehnyt mitään, kun hyökkäsin.
Hän keksi peitetarinan.
Hän teki sen uskollisuudesta perhettäsi kohtaan.
Jos Silmä on hänellä, meidän on saatava hänet näyttämään se.
Sinun pitää vakuuttaa hänet. Olet ainoa, joka pystyy siihen.
Olet hän. Selemene. Pimeän kuun jumalatar.
Jumalatar ilman palvojia. Ilman rakkautta.
Vain osa hänen kokoelmaansa.
Sinäkö olet se varas?
Se, joka varasti lootukseni. -Halusin vain tuoda kansani kotiin,
jonka varastit meiltä tuhat vuotta sitten.
Coriel'tauvit hylkäsivät rakkauteni eivätkä palvoneet minua.
En karkottanut heitä Yöhopean metsästä.
He lähtivät omasta tahdostaan.
Jäljelle jääneet hyväksyivät minut jumalattarekseen.
Elimme rauhassa. Jätin teidät omillenne.
Sitä ei kerrota tarinoissa.
Ei teidän tarinoissanne.
Sanot, että tarinamme ovat valetta.
Kaikki tarinat ovat valetta.
Tämä on outoa. Ihan kuin tuntisin sinut.
Maalauksista ja patsaista.
Hänen päiväkirjansa. Tämä oli hänen huoneensa.
Niin oli.
Kauan sitten.
Tule, varas.
Anna, kun katson sinua lähempää.
Mitä muuta varastaisit minulta?
En halua sinulta mitään.
Seuraa minua. -Minne menemme?
Filomenan luo.
Tyttöni.
Hän rakasti minua.
Ei!
Kiitos, pikku coedwen, että korjasit asiat.
En unohda ystävällisyyttäsi.
Et tiedäkään, millaisen hulluuden olet päästänyt valloilleen.
Varakuningas.
Vähän myöhäistä dramaattiselle sisääntulolle.
Voitte poistua. Te kaikki.
Emme lopettaneet vielä.
En ole koskaan ollut kovin innoissani sinusta, Lina.
Olet saanut lahjaksi valtavat voimat,
mutta se on tehnyt sinusta impulsiivisen ja kohtuuttoman.
Arvaamattoman. Ne ovat huonoja ominaisuuksia johtajassa.
Unohdit paikkasi nopeasti.
Ja sinä menit liian pitkälle.
Imperiumi on kone.
Jokaisen vaihteen ja rattaan on tehtävä työnsä luotettavasti.
Mukaan lukien keisarin, joka on vain osa konetta -
eikä ohjaa sitä oikeasti.
Menestyneet keisarit ymmärtävät sen. Niin kone käy tasaisesti.
Epäonnistuneet keisarit putoavat kellokoneistoon.
Kone repii heidät palasiksi.
Kuvailit juuri kaikki Imperiumin ongelmat.
Murskaan hylätyn koneesi ja rakennan jotain uutta. Jotain parempaa!
Jokainen keisari ajattelee niin.
Minä olin valmis antamaan sinulle mahdollisuuden.
Auttaa sinua sopeutumaan. Mutta teit kamalan virheen.
Yritit tappaa Auringonsäteeni.
Aamunkoin tähti.
Mikä sinä olet?
Kuolema.
Hän oli niin yksin.
Niin surullinen.
Kun hetki koitti, en pystynyt siihen.
Hän ei ole ansainnut sympatiaasi.
Onko kukaan meistä? Eikö se ole tarkoituskin?
Sanot, että perheeni kuuntelisi minua ja eläisi rauhassa, jos vain pyytäisin.
Mutta he kuuntelevat vain, jos vuodatan verta.
Ei.
Täytyy olla toinenkin keino. -Ei ole toista keinoa!
Elämä oli hyvää ennen kuin yritin parantaa sitä.
Ehkä Selemenen pitäisi olla Kuun jumalatar.
Ehkä kaikki voi palata ennalleen.
Mikään ei koskaan palaa ennalleen.
Hänen ylhäisyytensä on kiireisillä asioilla. Olkaa kuin kotonanne.
Ihana aarre.
Kutsumme sitä kokoelmaksi.
Jos olisin varastanut Imperiumin pyhimmän reliikin, pitäisin sitä täällä.
Tunnetko tuon? -Olet oikeassa. Se on outoa.
Siinä on jotain tuttua.
Kuin joutuisi pudotukseen.
Minä luovutan. En tunne mitään.
Epäilen sitä. -Onko se tuolla takana?
Miten voin auttaa, prinsessa?
Voit aloittaa antamalla meille Silmän. Oikean Silmän.
En taida ymmärtää.
En tiedä, mitä valtaistuinsalissa on, mutta se ei ole Silmä.
En välitä politiikastasi.
Olisit voinut kertoa. Tämä olisi ohi.
Uskomme, että otit sen sinä iltana, kun vanhempani murhattiin.
Suojellaksesi sitä ja pitääksesi sen voimat poissa setäni käsistä.
Mutta tarvitsemme sitä nyt.
Vakuutan, että todellinen Silmä on palatsissa.
En ole ottanut mitään. -Se ei toimi.
Se ei toiminut Shabarran eikä minun kädessäni.
Tietenkin se toimii.
Se ei vain ole sitä, mitä uskot sen olevan.
Valaise meitä sitten.
Silmä ei anna valtaa. Se vain vahvistaa sen.
Se odottaa, kuten on aina odottanut, todellista kruununperillistä.
Se odottaa sinua, Auringonsäde.
Et varastanut Silmää.
Kukaan ei voisi varastaa Silmää.
Hyvä on. Puhumme Linan kanssa.
Lina ei auta teitä.
Teoistaan huolimatta hän tietää, miten tärkeää tämä on.
Tämä ei ole enää hänen murheensa.
Sanoin, että voin tehdä jotain, Auringonsäde.
Asioita tehtiin.
Asioita? Mitä asioita?
Surmaaja -
meni liian pitkälle.
Sinä tapoit hänet.
Se ei ole mahdollista.
Kukaan ei pysty samaan kuin Lina. En edes minä.
Maailmassa on voimaa, joka on lohikäärmeiden unien ulottumattomissa.
Meidän pitää lähteä!
Lina jakoi hiillossielun.
Hän oli osa minua. Tulen lapsi.
Davion, lopeta!
Tukahdutan raivoni verelläsi.
Syön lihasi hänen nimessään.
Laskekaa aseenne. En ikinä satuttaisi sinua,
pieni Auringonsäteeni.
Sotilaat. -Kapteeni.
Jokin on vialla.
Tunnen hänet.
Jumalatar.
PERUSTUU VALVEN DOTA 2 -VIDEOPELIIN
Tekstitys: Eveliina Paranko