A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ ANIMESOROZATA
Csendet ott hátul!
Süketek és némák.
Csendet!
Még egy hang, és fogom a csizmámat…
Isten irgalmazz! Öld meg!
- Öld meg! - Ne!
Istennő!
Sagan, nem! Nem nasi vagyok, te bolond.
Marci! Hála istennek! Köszönöm.
És ő?
Ha összevarrlak titeket, egy egészséges embert tudok csinálni.
Kapitány!
Szóval neked fontos, hogy élek-e.
Egyre kevésbé.
Megölték a császárt!
Szedd össze! Elmegyünk.
A JÁCINTOS LÁNY
Az az izé elvitte a császárt. Megölték.
Te tetted a dolgod.
Bármi is ez a lény, most már az én gondom.
A Nap bátorsága, Pusztító! A Nap er…
A Nap dicsősége.
Hátul! Mögöttünk van!
A Pusztító!
Vissza!
Félre!
- Félre! - Félre!
Lángok a Tűz Atyja ellen?
Akár követ is hajíthatnál a hegyre.
- Davion, hallgass rám! - Nincs itt semmilyen Davion.
Fogalmam sincs, hogyan lettél, de azt tudom, kit szálltál meg.
Davion!
Végre értem, miért kötődöm hozzá.
Te vagy az, ugye? Mindig is te voltál. Nem tartozol ide.
Vissza kell adnod nekünk Daviont.
Az egér elmenekült. A dala elhallgat. Csak én maradtam.
Nem. Hallom őt. Látom őt.
Elveszett. Rémült. Magányos.
A Vihar visszhangja, semmi több.
Davion nem akarja ezt. Sosem akarná.
Az egér nem akar semmit. Nincs semmije.
Ideadod nekem a szemet.
Semmit nem adok neked, és nem hagyom, hogy a tiéd legyen.
Nincs különbség. Nincs olyan, hogy „te”.
A tűz gyermeke vagy, a részem, és engedelmeskedni fogsz.
Nem vagyok senkinek a gyermeke! Én vagyok a tűz!
Mindig is én voltam a tűz.
Elég!
Lina?
Gondolom a császár nemet mondott, mivel ledobtad a tetőről.
Nem emlékszem.
Emlékszem, őrjöngtem a szem miatt, és…
Mirana miatt? Tudom. Éreztem.
Börtönbe akartalak vetni. Egy szép betonvermet szántam neked,
amíg kitaláljuk, mit kezdjünk veled. Hogyan segítsünk.
Kashurra nem értett egyet.
- Csak úgy elengedtek. - Te lettél a hős.
Kashurra szétkürtölte, hogyan jelent meg a lény,
és te, a bátor sárkánylovag megpróbáltad megállítani.
Nem lenne jó, ha valaki, aki közel áll a hercegnőhöz,
belekeveredne a császár meggyilkolásába.
A hazugság nem segít.
Meglepődnél, hogy mennyit segít, és mennyit nem.
A birodalomban még mindig káosz uralkodik.
A szenátus kinevez egy régenst, de az nem számít.
Nincs senki, aki mögé a házak felsorakoznának.
A polgárháború elkerülhetetlen.
Régen azt mondták rólam, hogy csak pusztítani tudok, ölni,
és felgyújtok mindent. Talán igazuk volt.
Nem te tetted ezt.
Ne tégy úgy, mintha ismernél, mintha tudnád, mit tettem!
A történtek után, azt hiszem, tudom.
Eltűntem, és te visszahúztál. Megmentettél.
Talán sokakat megmentettél. Szerintem még többeket is megmenthetsz.
Kell az a szem. A Napbirodalomnak egy régens kell.
Davion!
Látom, hogy milyenek veled az emberek. Szeretnek téged. Te vagy a hősük.
Nincs titulusom, a házam kicsi, és szerinted régens lehetnék?
Az emberek támogatnak majd.
Gyertek a tűz köré!
Kiáltsunk az őröknek, vagy elég a dörömbölés?
Biztos meghaltam. Angyalokat látok.
Kötszert!
Ez a pokoli zaj megzavarja magányom.
A birodalom legfinomabb selyme, ellopták a palotából.
Egészségedre!
Örülök, hogy megúsztad, de mi értelme volt?
A hercegnőd halott.
Pihen, álmodik, de nem holtan. Csendes, mint a téli reggel.
A Hajnalcsillag felkel csendben, fojtott dühtől ragyogva.
Gyönyörű. Fogalmam sincs, mit jelent.
- Hogy érezed magad? - Talán szomorúnak.
Akkor tökéletesen érted.
- És ha boldog lettem volna? - Akkor is ezt mondanám.
Figyelj! Normális, amit csinál?
- Egyre rosszabb. - Nem. Ez valami más.
Több fényt, több napot! Az ablakokat!
A hercegnő felemelkedik.
A halál eltűnt belőled, mintha kiégetted volna a véredből.
Világok között ragadtál, hercegnő, élve és holtan.
Versben próbáltam megragadni kínodat. Szeretnéd hallani?
Elég jó. Ő egy sárkány.
Harminchat versszakból áll.
Köszönöm. Talán később.
Alig mertem remélni.
Értesítem a szenátust és a haditanácsot.
Várj! Amíg nincs meg a gyilkos, titokban tartjuk, mi történt.
- A császár halálával… - Tessék? A császár mijével?
Igen, talán mondanom kellett volna.
Egy félig sárkány fickó ledobta a tetőről.
Placcs!
Hagyj magunkra! Beszélnem kell a hercegnővel.
Emlékszem egy érzésre, valami meleg nyugalomra,
amiben örökre benne maradtam volna.
De volt egy hang is. Gyengéd volt, de kitartó.
Az anyám hangja volt, úgy ébresztett, mint gyermekkoromban.
- És mit mondott az anyád? - Egy szót. „Emlékezz!”
Emlékezz, hol a helyed! Emlékezz, mi a dolgod! És emlékezz, hogy szeretnek.
- Igen. - Kislánykorodban mondta neked.
Hiányzik, és apám is.
Ha a szüleid itt lennének, azt akarnák, hogy ülj a trónra.
A trón!
Minden olyan egyszerű volt, amíg csak a hadseregről volt szó.
Az Orákulum jóslata még nem teljesült be.
Szeleméné elbukott, de Mene még nem emelkedett fel.
Az elf birodalom még gyerekcipőben jár.
Császárnőként nem csak a hadseregnek parancsolnál.
De itt lenne a helyem.
Úgyhogy emlékezz, hol a helyed, emlékezz, mi a dolgod!
De anyám utolsó intelme elbizonytalanít.
Látod ott a lobogókat? Az apád előtt tisztelegtek.
Azok viszont nem.
Apád erejét azok az emberek adták a lobogók alatt.
A te erődet is jelenthetik.
Úgy érted, érjem el, hogy az emberek szeressenek.
Az légy, aki vagy!
A szenátus ma választ régenst.
Jobb szeretem, ha mi nevezzük ki a császárnőnket.
Emlékszem, mi a dolgom.
- Hadd segítsek! - Köszönöm, gyermekem!
Nem kéne egyedül lenned ilyen közel az Árnyékerdőhöz.
Az Árnyékerdő. Ott vagyok?
Gyere! Ülj ide mellém!
Régen nyugodt szívvel járhattam az erdőt,
de megváltoztak a dolgok.
- Igen, sokat változtak. - Alig ismerek rá erre a helyre.
Alig ismerek rá a saját otthonomra.
A családunk nélkül nem ugyanaz.
Dyfed, Adara, Idwal. Biztos nagyon hiányoznak.
Ismerted őket?
Mindenki ismerte őket. Hogy szerettek téged! Mindenhova követtek.
Még a halálba is. Mindenki tudta, hogy a te hibád volt.
Van rá mód, hogy helyrehozd. Mit tennél meg ezért?
Bármit. Bármit megtennék.
Gyere ide, gyermekem, Fymryn! Közelebb!
Nem nehéz. Nem kell mást tenned, csak beengedned.
Egy hazug személybe vetetted a hited. Ő felhasznált a bosszújához.
Mindig hazudni fog. Ki fog használni.
Tagadd meg a hazugságait!
Tagadd meg őt!
Nem masírozhatsz be a magánlégióddal a városba egy ház lobogója alatt.
Nincs hozzá hatalmat.
Zal meghalt, Shabarra is, de a törvény, az törvény.
Vezetőre és erőre van szükség. A nevem és a légióm garantálhatja ezt.
Akkor garantáld a folyó túloldaláról!
Ezek a polgárok, férfiak és nők, egy nyilvános ülésre mennek.
Ahogy ő is.
- A hatalom nem játék. - Haza akarok menni.
Hét év alatt hét otthont égettél fel.
Most már ez az otthonod.
A Naptemplom a káoszodból rendet csinál,
a gyengeségedből erőt. Megmentünk.
Ez egy börtön.
Csak egy kislánynak tartotok, aki felégetheti a világot.
Lehetek harcos, vagy védelmező.
Nincs mit tanítanod nekem. Elegem volt ebből a helyből.
Fegyver vagy. Pusztítás útmutatás nélkül.
Félek, sosem leszel ennél több.
Fogalmad sincs, ki vagyok. Senki sem tudja. Nem is fogják megtudni.
Meg fogják ölni egymást.
Biztos ezt akarják. Biztosan úgy gondolják, megéri.
Régen nekem is voltak ilyen álmaim.
Arra gondoltam, hogy minden jobb lenne császár nélkül,
királyi család nélkül. Egy Napköztársaság.
Azt hittem, ha Shabarra lemondana,
talán a szenátusé lenne az irányítás, és jobb hely lenne a birodalom,
egy igazságosabb hely. De most?
Tihomir légiója felvonult. A praetoriánusok harcra készen állnak,
a szenátus mégis kinevez egy régenst.
Félnek tőle. Túlságosan is szeretik a pénzét.
Akkor csak az a kérdés, mit akarsz tenni.
Nem hagyom, hogy még egy otthon leégjen.
A birodalom komoly veszélyben van.
Shabarra istencsászárt egy démon ölte meg, ami most is szabadon van.
A Naphercegnő halott. Nincs örökös, nincsen remény.
Egy régensre van szükségünk,
egy erős vezetőre, aki új hajnalt hoz a birodalomba.
És mégis ki lenne az?
Tihomir a családi vagyonából vett címet.
Most azt hiszi, birodalmat is vehet vele.
Shabarra gyenge volt.
Nem tudta megvédeni a birodalmat. Még magát sem tudta megvédeni.
Azt kéred, kövessünk egy újabb trónkövetelőt?
Én meg tudom védeni magunkat. Nevezzetek ki régensnek!
Te? Óriási erőddel elpusztítottad a fél várost,
de a császár gyilkosát nem tudtad elfogni.
Próbáltam megállítani. Nem sikerült.
A Pusztító visszaküldte a hetedhét poklokba, ahonnan jött.
Számtalan életet mentett meg. Nélküle halott lennék.
Itt nincs szavad, sárkánylovag.
Fordítsátok ide tekintetetek!
Őfelsége, Mirana, Zal lánya, a Naphercegnő.
Nézzetek a fényébe!
Alkirály, tisztelt tanácstagok, szenátorok.
Majdnem végzett velem egy bérgyilkos nyila, de ennyitől nem tántorodom el.
A trón kizárólagos, vér szerinti örököseként
úgy fogok uralkodni, ahogy korábban az apám.
Évekkel ezelőtt egy árulás miatt el kellett hagynom az otthonom.
Most egy újabb árulás miatt kell visszatérnem.
A Coriel'Tauvi fenyeget minket, ahogy azt megjósolták.
A nemzedékeken át csendes enklávék háborúra készülnek.
Csatlakozunk szövetségeseinkhez, és együtt visszaverjük őket.
Ez őrültség. Nem tudom, ki a rosszabb.
Tihomir, aki a vagyonával megveszi a hatalmat,
vagy Mirana, aki születése okán követeli.
Elhagytál minket, lemondtál a trónról,
és most csak úgy el kéne fogadnunk a javaslatot és téged?
Sosem felejtettem el, hol az otthonom, és mi a dolgom.
Újra meg újra kockáztattam az életemet a Napbirodalomért.
Mirana hercegnő elküldené fiaitok és lányaitok,
hogy küzdjenek és meghaljanak az Ezüstéj-erdőért.
És az istennőjéért.
Ha Mene visszatér, mindennek vége.
Pont kapóra jön az ambíciódhoz.
Tiszteljétek a hercegnőt apjáért, tiszteljétek Tihomir szolgálatát,
de a birodalom érdekében a koronát ajánljátok fel egy közületek valónak!
Elég! Szavazzunk!
A hercegnő még nem áll készen az uralkodásra,
én úgy tudom a legjobban szolgálni a birodalmat, ahogy most szolgálom.
Visszavonom igényemet a trónra, és a Pusztítót támogatom.
Legatus Tihomir szavazást kér.
Ez a kör, amit fejedre helyezünk, nem hatalmad mértékét jelképezi,
hanem terhed súlyát, régensünk, hangunk,
szolgánk és védelmezőnk.
Hangotok vagyok, szolgátok, védelmezőtök.
Pajzsokat készíts!
Fegyvert készíts!
- Ott, fent! - Az égen!
Mi a fene…
A naptrón elismeri bátorságod.
Tábornokaim szerint egyedül űzted el az arachnida hadsereget.
A Hetedik Légió szerencséjére közbeléptél.
Igen, felség.
De miért kellettem nekik én, mikor itt vagy te?
Hogy mondod?
Istencsászár vagy. Miért kellettem én, mikor itt vagy te?
Itt vagyok nekik. Itt vagyok mindenkinek. Hogy jutalmazhatnálak meg?
Saját légiót adjak, helyet a szenátusban, esetleg egy nevet?
A légiód már adott nekem nevet.
- Pusztító! - Pusztító!
Beszéljünk a birodalmi haditanács összetételéről,
amikor ráér, persze.
Igen, persze. Elnézést.
Régen apám ölében ültem ebben a székben.
Szörnyen megsértettük a protokollt.
Én nem értettem. Őt meg talán nem zavarta.
Biztosan nem. Az apád rendes ember volt.
Túl rendes ide.
Ebben is biztos vagyok. Biztosabb, mint bármi másban.
Nem maradhatok itt.
Vannak dolgok, amiket rég meg kellett volna tennem.
- Akkor talán így volt a legjobb. - Ha könnyebb ezt hinned.
Ez nem személyes ügy volt.
Minden személyes. Ettől vagyunk emberek.
Nem az vagy, akinek elképzeltelek.
Azt hittem, olyan vagy, mint Shabarra.
Azt hittem, ti ketten rontotok a dolgokon.
Hát a helyzet rosszabb, úgyhogy alighanem rontottunk is.
Csak nem úgy, ahogy képzelted.
- Tévedtem. - Nem jóvátehetetlenül.
Nos, ha a Coriel'Tauvi ránk mer támadni,
magam megyek az Ezüstéj-erdőbe.
Sivataggá teszem az enklávéikat, és békének hívom majd.
Felség!
Hercegnő!
Az istenekre, de jó látni téged, örülök, hogy biztonságban vagy!
Asar, hagyj magunkra!
Ha tudtam volna, hogy…
hogy jobban lettél, eljöttem volna.
Nem tudhattad.
- Szólnod kellett volna! - Senkinek sem szóltunk.
Nézd, én nem ezt akartam.
- Mit akartál pontosan? - Slyrak küldött.
Nem tudtam, hogy itt leszel. Nem is reméltem.
Slyrak küldött, hogy megöld a császárt, és hazudj a szenátusnak.
Azért küldött, hogy felforgasd ezt a helyet.
Azért küldött, hogy megtaláljam azt, ami megállíthatja Rémpengét.
Lina segíthet megszerezni. A többi csak úgy megtörtént.
- Szóval vele vagy? - Egyelőre. Amíg ennek nincs vége.
- Amíg meg nem kapod, amit akarsz. - Tudod, mit akarok.
Mikor utoljára láttalak az enklávéban, az életünkért harcolva,
emlékszem, mit kockáztattál értem.
Imádkoztam az istennőhöz, hogy még odabent legyél.
Imádkoztam, hogy az én Davionomat ne eméssze el a benne rejlő szörny.
Most itt vagy, ismerősnek tűnsz kívülről, de vajon ismerem-e az embert?
Az vagyok, akire emlékszel.
Akire emlékszem, megígérte, hogy befejezi.
Megígérte, hogy együtt megtaláljuk a módját.
- Asar! - Mirana!
Örülök, hogy jól vagy!
Elnézést, hogy ilyen későn zavarlak, hercegnő.
Látogatód van.
Van egy jó hírem, és egy rossz.
Nyomára akadtunk a bérgyilkosnak.
És mi a rossz hír?
Még él, és tudjuk, ki bérelte fel.
Épp az előbb tettek koronát a fejére.
A DOTA 2 VIDEÓJÁTÉK ALAPJÁN
A feliratot fordította: Bogár Ádám Tamás