EN ORIGINAL ANIMESERIE FRA NETFLIX
Stille bagved.
Døve og stumme.
Stille!
En gang til, og du får min støvle lige i…
Gudernes nåde! Dræb den!
-Dræb den! -Nej!
Gudinde.
Sagan, nej. Jeg er ikke en godbid, din store moppe.
Marci. Gudskelov. Tak.
Og ham?
Hvis jeg syr jer to sammen, ville jeg få én sund person.
Kaptajn.
Så du går op i, om jeg lever eller dør.
Mindre og mindre, som tiden går.
De dræbte kejseren!
Få ham op. Vi skal afsted.
KAPITEL SEKS
Den tingest tog kejseren. De har dræbt ham.
Du har gjort dit.
Hvad den skabning end er, så er det mit problem nu.
Solens tapperhed, Dræber. Solen er magt…
Solens hæder.
Bagfra! Han kommer ind bag os!
Dræberen.
Tilbage!
Flyv væk!
-Flyv væk! -Flyv væk!
Flammer mod Ildens Fader?
Du kunne lige så godt kaste sten på et bjerg.
-Davion, hør på mig. -Der er ingen Davion.
Jeg ved ikke, hvordan du blev til, men jeg ved, hvem du har besat.
Davion.
Jeg forstår endelig den forbindelse, jeg har med ham.
Det er dig, ikke? Det har altid været dig. Du hører ikke til her.
Du må give os Davion tilbage.
Musen er flygtet. Hans sang falmer. Der er kun mig tilbage.
Nej. Jeg kan høre ham. Se ham.
Han er faret vild. Bange. Alene.
Et ekko af tordenen, intet andet.
Davion vil ikke tillade dette. Han ville aldrig gå med til det.
Hvad en mus vil have, betyder ingenting. Han er ingenting.
Du skal give mig Øjet.
Jeg vil ikke give dig en skid, og jeg vil ikke lade dig tage ham.
Der er ingen forskel på os. Der er ikke noget "dig".
Du er et barn af ilden, en del af mig, og du vil adlyde.
Jeg er ingens barn! Jeg er ilden!
Jeg har altid været ilden.
Få det til at stoppe!
Lina?
Kejseren sagde nok nej, eftersom du smed ham ud fra et tag.
Det husker jeg ikke.
Jeg husker, jeg var rasende over Øjet, over…
Mirana. Det ved jeg. Jeg kunne mærke det.
Jeg ville smide dig i et hul. En dejlig betongrav for dig selv,
indtil vi vidste, hvordan vi kunne hjælpe dig.
Statholder Kashurra var uenig.
-De lod mig gå. -De gjorde dig til helten.
Kashurra fortalte alle, hvordan væsnet dukkede op,
og at den modige Drageridder forsøgte at stoppe det.
Det ville ikke gå, hvis en person så tæt på prinsessen
var indblandet i mordet på kejseren.
En løgn gør det ikke bedre.
Du ville være overrasket over, hvor meget godt det kan gøre.
Imperiet er stadig i kaos.
Senatet vil udpege en regent, men det er lige meget.
Der er ingen, som alle husene vil støtte.
Borgerkrig er uundgåelig.
De ting, som folk har sagt om mig. At jeg kun kan ødelægge, dræbe,
og brænde ting ned. Måske havde de ret.
Det er ikke din skyld.
Lad ikke, som om du kender mig. Som om du ved, hvad jeg har gjort.
Efter i går aftes ved jeg nok.
Jeg var væk for evigt, og så trak du mig tilbage. Du reddede mig.
Du har nok reddet mange mennesker. Og du kan redde endnu flere.
Jeg har brug for Øjet. Imperiet har brug for en regent.
Davion.
Jeg ser, hvordan alle ser på dig. De elsker dig. Du er deres helt.
Jeg har ingen titel og er fra et ubetydeligt hus. Jeg bliver aldrig regent.
Folket vil slutte op om dig.
Samle sig om ilden.
Skal vi kalde på vagterne, eller tror du, bankelydene er nok?
Jeg må være død. Jeg ser engle.
Forbindinger.
Denne djævelske larm forstyrrer min ensomhed.
Det er den fineste silke i imperiet, stjålet fra paladset.
Skål.
Jeg er glad for, du klarede den, men det var forgæves.
Din prinsesse er død.
I dvale, ikke død, men drømmende. Åndeløs, stille som en vintermorgen.
Morgenstjernen stiger stille op, funklende klagesange af vrede udsættes.
Det er smukt. Jeg aner ikke, hvad betyder.
-Hvordan får det dig til at føle? -Trist? Det tror jeg.
Så forstår du udmærket.
-Og hvis jeg sagde, det gjorde mig glad? -Så ville jeg sige det samme.
Er det meningen, hun skal gøre det?
-Det bliver værre. -Nej, det er noget andet.
Mere lys, mere sol. Vinduerne!
Prinsessen rejser sig.
Dødens aura er væk, som om du har brændt den væk fra dit eget blod.
Du var fanget, prinsesse, fanget mellem verdener, levende og død.
Jeg prøvede at fange din smerte i et digt. Vil du høre det?
Det er ret godt. Hun er en drage.
Der er 36 vers.
Tak. Måske senere.
Jeg havde knap tilladt mig at håbe.
Jeg informerer senatet og Krigsrådet.
Vent. Indtil vi har identificeret morderen, skal ingen andre vide det her.
-Nu hvor kejseren er død… -Undskyld? Hvad er kejseren?
Jeg burde nok have sagt det.
Han blev smidt ned fra et tag af en halvdragemand.
Splat.
Lad os være alene. Prinsessen og jeg må tale sammen.
Jeg husker en følelse, en særlig varm fredfyldthed,
som jeg kunne være blevet i altid.
Men der var også en stemme. Den var blid, men vedholdende.
Det var min mors stemme, der vækkede mig, som var jeg et barn.
-Hvad sagde din mor? -Et ord. "Husk."
Husk din plads. Husk din pligt. Husk, at du er elsket.
-Ja. -Hendes formaninger til dig som barn.
Jeg savner hende og far.
Dine forældre ville ønske, du gjorde krav på din trone.
Tronen.
Det var så enkelt, da det bare skulle være hæren.
Oraklets profeti er ikke opfyldt endnu.
Selemene er faldet, men Mene har ikke rejst sig.
Elverimperiet er stadig i sin vorden.
Som kejserinde ville du råde over meget mere end en hær.
Men min plads ville være her.
Så du husker din plads og din pligt.
Men min mors sidste formaning får mig til at tøve.
Kan du se bannerne? De ærede din far.
De andre gjorde ikke.
Men folket under bannerne var din fars styrke.
De kan blive din.
Du mener, at jeg skal få folket til at elske mig.
Du bør være den, du er.
Senatet vælger en regent i dag.
Jeg ville foretrække, det var en kejserinde.
Jeg husker min pligt.
-Lad mig hjælpe. -Tak, mit barn.
Du bør ikke være ude alene. Ikke så tæt på Skyggeterrassen.
Skyggeterrassen. Er det der, jeg er?
Her. Sæt dig her.
Før i tiden behøvede jeg ikke at se for at kunne vandre i skoven,
men tingene har ændret sig.
-De har ændret sig meget. -Jeg kan næsten ikke genkende dette sted.
Selvom det er mit eget hjem.
Det er ikke det samme uden vores familie.
Dyfed, Adara, Idwal. Jeg er sikker på, du savner dem meget.
Kendte du dem?
Alle kendte dem. Hvordan de elskede dig. De ville følge dig overalt.
Selv i døden. Alle vidste, det var din skyld.
Der er en måde, det kan gøres om. Hvad ville du gøre for det?
Hvad som helst. Jeg ville gøre alt.
Kom til mig, mit barn. Fymryn. Kom nærmere.
Det er nemt. Det eneste, du skal gøre, er at lukke mig ind.
Du stoler på en løgner. Han brugte dig til at hævne sig.
Han vil altid lyve. Altid udnytte dig.
Fornægt hans løgne.
Fornægt ham.
Du kan ikke marchere din private legion ind i byen under dit eget hus' flag.
Du har ikke autoriteten til at kommandere.
Zal er væk, Shabarra er død, men loven består.
Imperiet har brug for lederskab, styrke. Det kan mit navn og min legion sørge for.
Sørg bare for det, men fra den anden side af floden.
Disse mænd og kvinder er borgere på vej til et offentligt møde.
Det er hun også.
-Magt er ikke et spil. -Jeg vil hjem.
Du har brændt syv huse ned på syv år.
Det her er dit hjem nu.
Solens Tempel vil forvandle dit kaos til orden,
din svaghed til styrke. Vi vil redde dig.
Det her er et fængsel.
I tror, jeg er en lille pige, der måske vil brænde verden ned.
Jeg kan være en kriger, en beskytter.
I kan ikke lære mig noget. Jeg har fået nok af det her.
Du er et våben. Ødelæggelse uden visdom.
Jeg frygter, at du aldrig bliver andet.
Du aner ikke, hvem jeg er. Det vil ingen nogensinde forstå.
De ender med at dræbe hinanden.
Det vil de sikkert gerne. De synes sikkert, det er det værd.
Jeg plejede at have store drømme.
Jeg tænkte engang, at alt ville være bedre uden en kejser,
uden en kongefamilie, en Helio-republik.
Jeg tænkte, at hvis bare Shabarra ville gå af,
ville senatet måske tage kontrollen og gøre det til et bedre sted,
et mere retfærdigt sted. Men nu?
Tihomirs legion er på gaden. Prætorianergarden er klar til kamp,
men senatet vil alligevel udnævne hende til regent.
De er bange for hende. De er for glade for hendes penge.
Så er det bare et spørgsmål om, hvad du vil gøre ved det.
Jeg vil ikke se endnu et hus brænde.
Imperiet er i stor fare.
Gudekejseren Shabarra blev myrdet af en dæmon, der stadig er på fri fod.
Solens Prinsesse er død. Der findes ingen arving eller et håb om en.
Vi har brug for en regent,
en stærk leder, som kan bringe nyt liv til imperiet.
Og hvem er det måske?
Tihomir brugte sin families rigdom til at købe en titel.
Nu tror hun, hun kan købe et imperium.
Shabarra var svag.
Han kunne ikke beskytte imperiet. Han kunne ikke beskytte sig selv.
Nu bliver vi bedt om at følge endnu en svag leder?
Jeg kan beskytte os. Udnævn mig til regent.
Dig? Med dine kræfter fik du udslettet halvdelen af byen,
uden at det lykkedes dig at finde kejserens snigmorder.
Jeg prøvede at stoppe den skabning. Jeg fejlede.
Dræberen sendte den tilbage til det helvede, den kom fra.
Hun reddede utallige liv. Jeg ville være død uden hende.
Du har ingen stemme her, drageridder.
Vend blikket denne vej.
Hendes Kongelige Højhed Mirana, datter af Zal, Solens Prinsesse.
Se ind i hendes lys.
Statholder, ærede rådsmedlemmer, senatorer.
En snigmorders pil dræbte mig næsten, men jeg er ikke så nem at afskrække.
Som den eneste blodarving til denne trone
vil jeg regere, som min far regerede før mig.
For år tilbage blev jeg tvunget væk fra mit hjem på grund af forræderi.
Nyt forræderi har tvunget mig tilbage.
Truslen fra Coriel'Tauvi hænger over os, som det er blevet spået.
Enklaverne har været stille i generationer, men går nu i krig.
Vi vil slutte os til vores allierede og drive dem tilbage sammen.
Dette er vanvittigt. Jeg ved ikke, hvem der er værst.
Tihomir, som bruger sin rigdom til at købe magt,
eller Mirana, som gør krav på den på grund af sin fødsel.
Du forlod os, opgav dit krav på tronen,
og vi skal bare acceptere, at du vil tilbage?
Jeg har aldrig glemt mit hjem eller mine pligter.
Jeg risikerede mit liv igen og igen for Helio-imperiet.
Prinsesse Mirana vil sende jeres sønner og døtre i krig
for at bløde og dø for Nattesølvskoven.
Og for hendes gudinde.
Hvis Mene vender tilbage, betyder det enden på alt.
Hvor belejligt for dine ambitioner.
Ær prinsessen af respekt for hendes far. Gør honnør for Tihomirs tjeneste,
men for imperiets skyld, så giv kronen til en af jeres egne.
Nok. Jeg kræver en afstemning.
Prinsessen er ikke klar til at regere,
men jeg kan tjene imperiet bedst, som jeg tjener det nu.
Jeg trækker mit navn tilbage og støtter i stedet Dræberen.
Legatus Tihomir kalder til afstemning.
Den cirkel, vi nu lægger på dit hoved, repræsenterer ikke kun din magt,
men tyngden af din byrde, vores regent, vores stemme,
tjener og beskytter.
Jeg er din stemme, din tjener, din beskytter.
Klar med skjolde!
Klar med våben!
-Deroppe! -På himlen!
Hvad fanden…
Soltronen priser dit mod.
Mine generaler rapporterer, at du jog spindlerhæren væk på egen hånd.
Den Syvende Legion var heldig, at du greb ind.
Ja, Deres Majestæt.
Men hvad skulle de med mig, når de har dig?
Undskyld mig?
Du er gudekejser. Hvad skulle de med mig, når de havde dig?
De har mig. Alle har mig. Hvordan skal jeg belønne dig?
Din egen legion, en plads i senatet eller måske et navn?
Din legion gav mig et navn.
-Dræber! -Dræber!
Vi bør diskutere sammensætningen af Det Kejserlige Krigsråd,
når det passer dig.
Selvfølgelig. Undskyld mig.
Jeg plejede at sidde på min fars skød i denne stol.
Det var et frygteligt brud på etiketten.
Jeg forstod det ikke. Jeg tror, han var ligeglad.
Det var han nok ikke. Din far var en god mand.
For anstændig til det her sted.
Det er jeg sikker på. Mere end noget andet.
Jeg kan ikke blive her.
Der er ting, jeg for længst skulle have gjort.
-Så var det måske for det bedste. -Hvis det hjælper dig at tænke sådan.
Det var ikke personligt.
Alt er personligt. Netop det gør os til mennesker.
Du er ikke den, jeg forestillede mig.
Jeg troede, du var som ligesom Shabarra.
Jeg troede, I to ville gøre tingene meget værre.
Tingene er værre, så det gjorde vi vel.
Bare ikke på den måde, som du forestillede dig.
-Jeg tog fejl. -Ikke uopretteligt.
Bare så du ved det, hvis Coriel'Tauvi vover at angribe os,
vil jeg selv tage til Nattesølvskoven.
Jeg vil gøre deres enklaver til ørkener og kalde det fred.
Deres Højhed.
Prinsesse.
Det er godt at se dig og vide, at du er i sikkerhed.
Asar, giv os et øjeblik.
Havde jeg vidst,
at du havde fået det bedre, var jeg kommet.
Du vidste det ikke.
-Du skulle have sagt det. -Vi sagde det ikke til nogen.
Jeg ønskede ikke noget af det her.
-Hvad var det da, du ville have? -Slyrak sendte mig hertil.
Jeg anede ikke, du ville være her. Jeg turde ikke håbe på det.
Så du kom for at dræbe kejseren og lyve for senatet.
Han sendte dig for at ødelægge dette sted.
Han sendte mig ud for at finde en ting, der kan stoppe Terrorblade.
Lina kan hjælpe mig med at få fat i det. Og resten skete bare.
-Så du er sammen med hende? -Indtil videre. Indtil det er overstået.
-Indtil du har, hvad du vil have. -Du ved, hvad jeg vil have.
Sidst jeg så dig, kæmpede du for vores liv i enklaven.
Jeg husker tydeligt, hvad du risikerede for min skyld.
Jeg bad til gudinden om, at du stadig var derinde.
Jeg bad til, at min Davion ikke ville fortabe sig i det monster, han bar indeni.
Her er du, et velkendt ansigt, men kender jeg mon manden?
Jeg er den mand, du kan huske.
Den mand, jeg husker, lovede mig, at han ville være standhaftig.
Han lovede, at vi ville finde en måde sammen.
-Asar. -Mirana.
Jeg er glad for, du er i sikkerhed.
Undskyld, jeg forstyrrer så sent, prinsesse.
Du har besøg.
Jeg har både gode og dårlige nyheder.
Vi fandt din lejemorder.
Og hvad er den dårlige nyhed?
Hun er stadig i live, og vi ved, hvem der hyrede hende.
Hun er lige blevet kronet.
BASERET PÅ COMPUTERSPILLET DOTA 2 FRA VALVE
Tekster af: Sofie Boysen