ОРИГІНАЛЬНИЙ АНІМЕ-СЕРІАЛ NETFLIX
Я вже бачила цей погляд. Тебе щось непокоїть.
Досить хвилюватися про моє самопочуття. Скажи те, що прийшла сказати.
Наше дитя. Вона була доброю, розумною, турботливою.
Я знову прочитала її слова. Спогади - агонія.
Якби я могла її врятувати - врятувала б.
Ти навіть не намагалася.
Я помилялася. Моя лють призначалася не тобі, а мені.
Пробач.
Не думав, що ти скажеш ці слова. Ти питала, що мене непокоїть. Жаль.
Страх, що я скривдив близьку людину.
Біль. Хтось мучить твоє серце.
Після тисячоліть самотності.
Хто б міг подумати, що таке можливо?
Так, дівчина, яка все це почала,
яка вклала віру у свою мрію й успадкувала жахіття.
Дівчина, яка замінить тебе.
Мамусю! Допоможи!
Боги, допоможіть нам.
Сидіть тут. І тихо.
Зупиніться, прошу! Вони не становлять загрози.
Допоможи - або геть з дороги.
Це звичайні мандрівники. Далеко від анклаву.
Не чіпайте їх!
Людська потолоч.
Ти одна з них. Брехунка, убивця.
-Ти тримала її. -Ні, я зовсім не така, як вони.
Геть від нас. Геть звідси!
Прошу.
«Хто хоче зі мною побавитися?»
«Я хочу!»
«Ні, ти простолюдин». «Але…»
«Я принцеса. Це я вказую тобі».
-Надішлемо підмогу. -Наші сили надто розпорошені.
Ми повинні залучити почесну варту, яка захищає церковний дім.
Почесна варта захищає не лише церковний дім.
Вона захищає мене.
Знай своє місце, Шабарро.
«Знай своє місце, зайчику».
Вона весь день бавитиметься?
Ти завелика, щоб бавитися з ляльками.
Донечко, ти Принцеса Сонця.
Мишка?
Я її не кривдив. Я б ніколи її не скривдив.
Асаре, пояснюй.
-Ранкова Зоре… -Ми послали по цілителів.
Коли ми прийшли, цей чоловік тримав принцесу.
Пусти його, Асаре.
-Але, Переможнице… -Пусти його!
Луна сказала, стріляли звідти.
Мабуть, із даху. Сажнів 600.
Я не бачив, щоб хтось так далеко стріляв, крім Мірани.
Девіоне.
Просто… я так довго боявся, що вона померла. А потім знайшов її.
-Ти думав, це доля. -Так.
Доля - химерна річ.
Жахливий павук. Посмів мене вкусити. Мене! Уявляєш?
Слуги мають їх відганяти.
Ну звісно, що я чухаю. Свербить.
Вибач, я до тебе говорю.
Ти не можеш не зважати на мене. Я принцеса.
Вона мусить відповісти.
Облиште її, принцесо. Вона не говорить.
Її поранили. Її голос забрали інші діти.
За тисячу років я бачила дива та жахіття, але таке бачу вперше.
Стріла мала вбити її. Вона мусила її вбити.
Мабуть, не влучила в ціль.
Ні. Якимось чином принцеса жива й мертва водночас.
Немов снить смертю. Як у вірші.
Просто скажіть, можна щось зробити чи ні.
Надія все ще є.
Дівчинка побачила, як діти слуг крадуть у нас.
Хтось почув, як вона казала мамі.
Вона маленька, слабка. Тож вони її покарали. Скривдили її.
Ти повинен щось зробити, батьку.
Трон не може терпіти крадіжки та жорстокість.
Трон не повинен терпіти багатьох речей, але повинен.
Але ти не можеш битися в кожній битві
і не можеш перемогти в усіх битвах, у яких мусиш битися.
Що більше - ти можеш бути наймогутнішою правителькою,
але ти не захистиш людей від самих себе.
Навіть якщо хотітимеш. Навіть якщо серце кров’ю обливатиметься.
Не варто турбувати батька справами прислужників.
Але якщо хочете, я допоможу.
Моє спіднє, будь ласка.
Ти.
Хутко вниз, поки тебе не помітили.
Вона ваша служниця. Її сім’ю підвищили.
Її кривдників понизили або вигнали з двору.
На винних чекає покарання, схоже на те, що пережила дівчинка.
У них була влада над нею. Вони нею зловжили. І заплатили ціну.
Завжди є ціна.
На добраніч, Промінчику.
Правила велять називати тебе «дівчинкою» або «служницею».
Я радше називатиму тебе на ім’я, Марсі.
Вона була така юна, Кашурро. Подавала стільки надій.
Наче хтось спустив сонце з небес.
Преторіанська гвардія прочісує місто. Шукають убивцю принцеси Мірани.
-А Кара рівнин? -Десь там.
Звинуватьте її. Знайдіть її. Стратьте її.
Пробачте, ваша світлосте,
але дуже малоймовірно, що Кара…
Подумай, як це бачу я. Я привіз принцесу сюди.
Хтось із ворогів хоче зробити з мене слабке посміховисько.
-Але справжній… -Байдуже. Нам потрібна злодійка.
І ти повинен знайти її, а потім привселюдно зітнути їй голову.
Я підійму каналізаційні ґрати, і ми збіжимо вниз.
Виберемося з міста за годину.
Не бігтиму. Заберу голову.
Помста.
Немає квітки красивішої, але й небезпечнішої для її прихильників.
Успіхів у каналізації.
Луно, ти не забереш того, чого не знайдеш.
Якщо хочеш помститися, треба брати кмітливістю.
На щастя, Єронімо найкмітливіший з-поміж усіх.
Тут купують і продають мечі. Я забігаю сюди по роботі.
По роботі.
І щоб насолодитися краєвидом.
Шеф. Він знатиме.
У нас є запитання.
Сонце, головний тут він. Той маленький.
Мабуть, кров надходить у ваші мізки по звужених судинах.
Ми шукаємо мисливця за головами.
Зараз тут можна найняти з десяток мечів.
Виберіть до смаку з кваліфікованих вкорочувачів життя.
У мене дуже конкретні смаки.
Мені потрібна вбивця принцеси Мірани, Ванарі.
Кара. Так. Ти не розумієш власної дурості.
У моєму закладі повно мисливців за головами.
Ви злочинці-втікачі.
Вина за принцесу впала на вас.
Надіюся, я прояснив математику ваших обставин.
Мені ніколи не давалася математика, але навіть я можу додати дві одинички.
У «Взуттєвому ріжку» бійки заборонені, але гроші переважають розсуд.
На вашому місці я тікав би - і хутко.
Рано. Мені потрібна зброя.
А моя винагорода?
Ти так і не заплатив мені за Кінскі.
Кінскі.
Жодна ціна не відкупить розбите серце.
-Я візьму її. -Вважай за подарунок.
Даруй, але шеф правду каже.
Забагато напору, навіть як на тебе. І в нас немає зачіпок.
Мабуть, одна є.
Ой-йо, знав я чергову дівицю Сцю вогнем після ночі королем
Варте того, якщо вона спец!
Я шукаю Ванарі. Ти її знаєш.
Висока, страхітлива, з репутацією. Як я.
Кара рівнин.
Ти знаєш моє ім’я. Але не знаєш, як я його заслужила.
Геліо Імперіум. Ти вбила їх цілу, бляха, купу.
Ні. Нам трапився шпигун. У мене були запитання.
Коли мої воїни побачили, що я з ним зробила і з яким задоволенням,
то так мене й прозвали.
Ми так не домовлялися. І я не вірю, що це - справжня ти.
Інші звуть тебе Карою, та хіба важить хто?
Хіба важить чому? Ти звеш себе інакше.
Якщо в тобі була істинна жорстокість, то від її смаку зостався лиш попіл.
Ти мене не знаєш.
Голуб’ята, та поцілуйтеся вже. Або звільніть мене з цього клятого крісла.
-Замовкни! -Замовкни!
Ти навіть не певна, чи принцесу вбила ця твоя Ванарі.
То була вона. Я бачила, що вона зробила на аванпості.
Це точно вона. Вона нас сюди привела. Вона…
Ванарі привела нас сюди.
Вона могла вбити Мірану будь-коли.
Вони хотіли її красивою й живою. Я вільний?
Це все спектакль.
Звільни покидька. Я хочу домовитися.
Мабуть, ти Лицар Дракона. Вона розказувала про тебе. Із симпатією.
«Із симпатією».
Я мав її побачити. Прийшов би раніше,
але в таких випадках потрібно зробити певні речі.
Розумію.
Ти не чекав побачити її тут.
Вона не очікувала тебе, бо я підготував би прийом.
Бачу, курдуплик не завдає собі клопоту навідати її.
З метою безпеки.
Ну звісно. Він скликав половину війська. Завжди перекомпенсовує.
У Лицаря Дракона є офіційний запит.
За даних обставин, гадаю, варто його виконати.
Я прийшов до імператора. Я повинен побачити Око.
Я домовлюся про зустріч. Слався, Ранкова Зоре.
Ти не спав.
Ні. Деколи… мені важко заснути.
Схоже, сьогодні одна з тих ночей.
Я не розумію, що вона тут робила.
Державна таємниця. Але якщо так, то принцеса мала взяти шлюб з імператором.
Мені треба подихати.
Шабарра думав, що шлюб із принцесою покладе край усім бідам.
На якийсь час - можливо.
Та зрештою він усе ускладнив би.
-Шлюб із розрахунку. -Це одне бачення ситуації.
Ти сказала, це державна таємниця. Хто про це знав?
Я, Кашурра, Асар, Преторіанська гвардія, військова рада.
Леґат Тігомір дав гроші, щоб повернути принцесу додому.
Тобто викрасти її.
-Це ще одне бачення ситуації. -А як її бачиш ти?
Краще б Принцеса Мірана не покидала Сріблясті Ліси.
Чесно!
Ця сукня схожа на живу тафту, яка захотіла мене проковтнути.
Не дивися так на мене, Марсі.
Звісно, я ціную всі ці швацькі тонкощі.
Я ж усе-таки повинна носити сукні.
Але хіба я так багато прошу..
Підняти щити!
-Підняти щити! -Підняти щити!
До зброї!
-До зброї! -До зброї!
Ваша високосте, мене прислав намісник. Ми повинні тікати.
Мірано, ваші батьки мертві.
Де принцеса?
За Ранкову Зорю.
Марсі!
Пам’ятай: нехай думає, що всі карти в його руках.
Тоді він послухає.
Ти добре продумала його вдачу. Його слабкості.
Він дає багато їжі для роздумів.
Імператор прийме Лицаря Дракона. Але лише Лицаря Дракона.
Я передам імператору твої вітання.
Девіон, Лицар Дракона. Ти заробив собі певну репутацію.
Я так зрозумів, ти знав принцесу.
Ні. Не «знав». Я знаю її. Принцеса не померла.
Але й не жива. Так мені сказали. Чому ти прийшов під мій трон?
Як я сказав наміснику Кашуррі, коли призначив прийом, мені потрібне…
Око. Реліквія, настільки священна, що ніхто не торкався її 3000 років.
Крім Бога-імператора.
І ти думаєш, що я просто віддам її тобі, бо ти попросив.
Потіш мене причиною.
-Усе складно. -То спрости.
Королі не перечать запитам нашого ордеру.
Наш захист завжди був достатньою гарантією.
Фортеця Дракона в руїнах.
Ви, лицарі, навіть себе не змогли захистити.
Усім геть.
Я б залюбки тобі допоміг. Справді.
Але тоді не обмежуйся звичайними репліками Лицаря Дракона.
Є один демон. Террорблейд.
Він убив усіх елдвірмів і вкрав їхні душі.
Усі, крім тієї, що ховається в моєму тілі.
Око потрібне, щоб дракон перемістився в найглибше пекло й зупинив Террорблейда,
поки той не переробив весь клятий світ на свій смак.
Ти міг просто відмовитися.
На жаль, Сонячний трон повинен відхилити твій запит.
Прошу передати мої вітання…
Сам вибереш кому.
Досить химерна пропозиція.
Він забирає нагороду за нас в обмін на голову Ванарі.
-Ти ж розумієш, що він нас зрадить? -Тоді помре першим.
Зачекай на решту.
Ти не знаєш, що коїш.
Це не якась там сутичка з драконом.
Твій досвід з тонкощами божественної сили
і виконавчої влади обмежений.
Світ зникне. І для тебе, і для мене, для всіх.
Сонце сходить завжди.
Принцеса. Хтось хотів її вбити.
Припускаю, ти якось цьому зарадиш.
-Я потроїв охорону. -Я про принцесу.
Ти не зміг її захистити. На її місці мав бути ти. Жалюгідна миша.
Миша? Я бог.
Стовпи творіння вивищуються навіть над богами.
Варто.
Правителю, ходімо зі мною.
Око наше.
Трясця.
Бог-імператор Шабарра.
Від тебе не пахне богом.
Не можу. Я не можу дати тобі Око. Нікому не можу.
Прошу! Посівши трон, я провів обряд.
Але нічого не сталося. Я не достойний.
Якщо Імперіум дізнається правду, вибухне громадянська війна.
Повбивайте одне одного.
Ні, зажди!
Зрадник.
Ти прийшла по відповіді? Помсту?
Скажи, що ти бачиш?
Стій! Тікати марно!
От лайно.
Ти допоможеш мені?
Тут ти завжди будеш у безпеці.
У моїй тіні.
Моя Принцеса Місяця.
ЗАСНОВАНО НА ВІДЕОГРІ DOTA 2 ВІД VALVE
Переклад субтитрів: Софія Семенко