PŮVODNÍ ANIME SERIÁL NETFLIX
Pohleďte.
Její Veličenstvo Mirana, dcera Zala,
Princezna slunce. Pohleďte do jejího světla.
S princeznou bychom si přáli být o samotě.
Nechte nás.
Vaše Výsosti. Věřím, že ti místokrál předal moji zprávu.
To si piš. Představuju si státní svatbu,
státní svatbu, která navždy změní pojetí státních svateb.
Pozveme správce všech provincií
a vyžádáme delegaci od každého spojence a obchodního partnera.
Nebudeme šetřit na rozšíření zprávy,
že Říše je sjednocená.
Řekla jsem, že jsem tvůj návrh přijala, ale tys zatím nepřijal můj.
Ty chceš svatbu, já potřebuju armádu.
Tak armádu?
Naše dcera.
PUSTÉ A PRÁZDNÉ MOŘE
Poštval jsi ji proti mně.
Udělal jsi ze mě zrůdu!
Fillomena měla vlastní hlavu.
Nemusel jsi nic říkat.
Tvá nenávist z tebe vyzařuje a tys ji naučil cítit to samé.
V té knize není žádná nenávist. Jenom smutek.
Každé ráno a každou noc Fillomena tu panenku držela a modlila se.
Naplnila ji jen láskou
a nadějí, že se k ní jednoho dne vrátí její matka.
Milovala tě až do smrti.
Modlila se.
Auroth mi řekla, že tudy prochází karavana s lidmi.
- Míří na jih. - A ty se k nim přidáš.
Po tom všem, co se stalo, co jsem provedla a co začalo,
už se dál nemůžu schovávat. Můj lid chce válku.
Musím se vrátit. Musím se to pokusit zastavit. Ale vy…
Zvládneme to. Slibuju.
Pořád jsem ti tolik dlužná.
Buď lidem pomáháme, nebo ne. Nevedeme si záznamy.
Takže ta elfka odešla.
To nakonec udělá každý.
Všichni ne. Ne vždycky.
Portálový svitek. Spojený s mým mečem. Řekni ta slova a já tě uslyším.
Přijdu. Neztrať to. Po ztrátě Otce se staly velmi cenné.
Jo, neztratím. Slibuju. Počkej.
Jen aby bylo jasno, nikam mě to nepošle, že? Protože…
Super. Takový mám nejradši.
- Díky, myslím, že to zvládneme. - To je dobře.
Přišel jsem o 29 bratrů kvůli tomu praještěrovi, co máš v sobě.
Nevěřím mu. Nikdy nebudu.
Dělej, co musíš. Jen si pamatuj, kdo jsi.
Vezmi to do mého rodinného sídla. Auroth zná cestu.
Od tebe to možná bude znít líp.
Skoro všechno zní líp, když to jde ode mě.
Až na tohle.
Nemůžu ti domluvit audienci u císaře.
Moje sestra ano.
Tvoje sestra. Lina, že? Otec říkal…
Já vím, co Otec říkal. Vím, čemu Otec věřil.
Odkud myslíš, že znám Kadena? Jen si dej s Linou pozor.
- Moc dobře jsme se nerozloučily. - Takže tě nemám zmiňovat?
Spíš se snaž o mně neříkat nic hezkého.
Budete spolu určitě dobře vycházet.
Jistým způsobem mi ji připomínáš.
Oba chcete zachránit svět.
Oba si myslíte, že to můžete udělat jen vy.
Ach, jsem hrozná potvora! Na to pamatuj, až ji uvidíš.
Vzdálenost čtyř tisíců sáhů do Sluneční říše na zádech draka.
Mohlo by to být horší. Mohl jsi být uvnitř toho draka.
Však víš, jako oběd.
- Když dostane hlad, tak tě zachráním. - K popukání.
Brama bych nikdy nesežrala. Zatancovali jsme si rituální souboj.
Slyšíš to? Nikdy by mě nesežrala.
Svazuje nás partnerské pouto.
Svazuje nás partnerské… Počkat, co?
„Rituální souboj.“ To bude ono.
Nějaký problém?
Snaží se jen vyjádřit
své překvapení, že jste se vrátila domů.
Nejsou sami.
Budu stručná, Výsosti.
Můžete si sednout do křesla. Ukloníme se, uděláme pukrle a usmějeme se,
ale nenamlouvejte si, že v této místnosti máte autoritu.
Aha.
A co se týče takzvané elfí hrozby, je to velmi jednoduché.
Opevníme hranice enklávy.
Více jednotek, pár dalších táborů. Samozřejmě budou zkoušet své triky.
Občas nám rozbijou nos.
Pak si uvědomí, že je to celé marné, a odplazí se zpátky do svých děr.
Ano, jistě. Velmi jednoduché. A linie síly?
- Které? - Linie síly.
Jsou tmavé již tisíc let kvůli Selemene.
Jestliže je Selemene pryč a na její místo povstane nová bohyně,
nebude záležet na vašich hranicích. Vaši vojáci nic nezmění.
Naše armáda je nejlepší na světě.
Viděla jsem, co jedna enkláva
dokáže provést celé legii Řádu Temného měsíce.
Byla jsem tam.
Bojovala jsem s nimi píď po krvavém pídi. Neměli slitování ani milost.
Pronásledovali nás na dlouhé vzdálenosti,
protože nás chtěli vykuchat a pověsit na stromech.
Nemůžeme čekat, až přijdou za námi. Musíme za nimi.
Chcete vpadnout do Stříbřitých lesů?
A proč? Abychom pomohli vaší bohyni?
Jste blázen. To nedovolím.
Pak můžete odejít.
„Odejít“?
Zasedání rady skončilo. Vaše Výsosti.
Moc na to tlačíš.
Pronášíš výroky o věcech, kterým nerozumíš.
Vyhodila jsi legátku Tihomiru.
Nemá žádné válečné zkušenosti.
Proboha, už někdy bojovala s něčím horším než je kašel?
Jen proto, že je bohatá.
Nejbohatší žena v Říši se stala legátem vlastní legie,
protože je z velké části zodpovědná za financování zbytku armády.
Udělala sis nepřítele. Nebezpečného nepřítele. A proč?
- Nemáme čas je hýčkat. - Tvůj otec byl taky netrpělivý.
Nemá cenu se rozhodovat rychle, když tvá rozhodnutí nebudou moudrá.
Lepší rychle než vůbec.
Ve sprše jsme vedli dobrý tým.
Už jsem ti poděkovala.
Vlastně jsi mi nikdy nepoděkovala.
- Je to tím ocasem? - Spíš zbytkem vybavení.
Kdo odsud chce vypadnout?
Není zač.
Ani jsme neoslavili tvou poslední noc jako starý mládenec.
To není vtipný.
Jen mě to překvapilo. Netušil jsem, že umíš tančit,
natož nějaký rituál páření.
- Ty. Vážně to se do toho pouštíš? - Co?
Chceš si z někoho utahovat za to, že má podivný vztah s drakem?
To je fakt.
Pojďte. Ukážu vám cestu k rodinnému sídlu Liny.
Nevím, zda bychom se měli vydávat do města s velkým, děsivým drakem…
Ahoj.
Chci říct, co?
Takhle jsem se probudila, když skončil můj poslední sen o Hromobití.
Přemýšlel jsem, jak tak velké drápy dokážou psát poezii takovým malým perem.
Pomyslel jsem si: „Tak to je drak s velmi jemnou motorikou.“
Záhada vyřešena.
Na světě je příliš málo záhad. Je smutné je vyřešit.
Věř mi, je toho víc, co mě mate.
Těžko uvěřit, že každé mihotání představuje jinou duši.
Naději. Někdo ve tmě, kdo má obavy jako ty a já.
Je tam tolik vesmírů a každý si přeje trochu víc světla.
- Promiň za to předtím, Paprsku. - „Paprsku.“
Nejsem ta holčička, které jsi před lety pomohl utéct.
Ta by se podívala na tohle město a pomyslela si, že je tady pro ni.
Já nevidím nic než místo, které se beze mě posunulo dál.
Jen se vyvinulo, jako musíme my všichni.
Když jsem byla pryč,
zjistila jsem, že člověk může mít naprostou pravdu a pořád prohrát.
Nevím, jestli je to vývoj, nebo štěstí.
Je to moudrost, která se získává nejobtížněji.
Zahrávala jsem si se silami a lidmi, které vůbec neznám a kterým nerozumím.
Jestli mám uspět, budu potřebovat pomoc.
Musíš mě to naučit.
Svého otce miluji, ale nebudu opakovat jeho chyby.
Promiňte, že ruším, madam.
U dveří je Dračí rytíř. Trvá na tom, že s vámi chce mluvit.
Já myslela, že jsou všichni mrtví.
Tenhle je naživu, madam. Má symbol vaší sestry.
Je to snadné. Dej ruku na kouli a otoč.
A jsi uvnitř!
Co se to tady sakra… děje?
Já jsem Bram. Dračí rytíř. A tohle je další Dračí rytíř.
Davion. Moc toho nenamluví.
Poslyš, máme velký problém.
- Davion má velký problém. - Draci.
A přesně to jsem měl na mysli.
Dokončujeme si navzájem věty. Není to rozkošné?
Rozkošné.
- Pardon, mám pocit, že se známe. - Já taky.
Takže draci. Velký dračí problém.
Jasně. Víš, jde o to, že já jsem ten problém.
Tomu se mi věří snadno. Za mnou.
Tvoje sestra je hrozná potvora.
- Řekla ti, ať to řekneš. - Ano, řekla.
Tohle není domov pro tebe.
Tady. Užij si květiny a plevel.
Slíbil jsi mi sedm duší. Doručil jsi jen jednu.
Spojuje nás Obchodníkova smlouva.
Jsem zavázán duše jen sbírat.
Nikdy jsme si neřekli, že je všechny taky odevzdám.
Moc dobře vím, proč je chceš. Vím, co to všechno znamená.
A já nejsem natolik sebedestruktivní, abych ti v tom pomáhal.
Chytré.
Myslíš si, že jsi nejchytřejší ze všech stvoření.
Dostatečně chytrý na to, aby ses vyhnul zodpovědnosti
a stal se nedotknutelným před bohem…
člověkem nebo mnou.
Tvůj intelekt tě chrání před nebezpečím výměnou za osamělost.
Vidím tě. Znám tě.
V mnoha realitách jsi pořád
ten stejný zlomený stařec, který se zoufale snaží skrýt svou agónii.
My vyjednáváme, ty lžeš. Měníš podmínky.
Nenapadlo tě, že vidím všechno
a tohle všechno je součástí mého plánu.
Zajímavé.
A v kolika realitách se o tomhle spolu bavíme?
V kolika se naše hra posune tak daleko?
Jenom v téhle.
Co ty vidíš, já si umím představit. Jsme vyrovnaní soupeři.
A ta dívka?
Ta dívka?
Ta elfka. No, je prostředkem k dosažení cíle a nic víc.
Je to pěšec.
Znám její jméno. Její pravé jméno.
A místo, kde žije. Díra, která tu zbyla po dítěti.
Oběť selhání vlastního otce.
Klidně si odporuj.
Nakonec mě budeš prosit, abych ti ty dračí duše vzal.
Veverka se nemohla vrátit na strom,
i když tam strávila celý svůj život.
Spí dobře.
- Ten příběh, jak to skončí? - Je to Bájný strom. Všichni ho znají.
Moje dětství bylo velmi střežené.
Každé dětství by mělo být.
Ta veverka udělala něco špatného.
Zničila svůj strom. Ale spraví ho, ne?
Ne. Některé věci nejde spravit. Činy, které nelze odčinit.
Stanou se z nich příběhy. Báje. Listí na stromě.
Veverka se naučí stát v jeho stínu
s vědomím, že i z tragédie může vyrůst něco krásného.
Můžu si ji pochovat?
Nejsi tak velký, abys v sobě nosil celého praještěra.
Nemůžu. Ne napořád. Proto je to tak naléhavé.
Slyrak potřebuje oko. Já potřebuju audienci.
Císař. Je to malý muž. Slabý.
Přesvědčit ho nebude snadné. Musíme ho donutit si myslet…
- Že je silnější. - Že je silnější.
Jo. Ale Dračího rytíře nikdo neodmítne.
Ani výčepní, ani král, dokonce ani císař.
„Výčepní.“ To je působivé.
Zavedu tě k tomu malému muži. Bude zábavné sledovat, jak se kroutí.
- Sakra! - Zavřete ty…
Připravit oštěpy!
- Připravit oštěpy! - Připravit oštěpy!
Připravit kuše!
- Připravit kuše! - Připravit kuše!
Zabijte je! Zabijte je všechny!
Jedna světlice nic moc neznamená.
To je signál.
Pro mě.
Máš náladu na trochu lidského samovznícení?
- Zamíříme k věži. - Ne.
Věž je opačným směrem, než kudy máme jít.
Dělej, jak myslíš. Já musím zachránit princeznu.
Princeznu? To jsi měla říct hned.
Co je sakra tohle?
Ukrutná.
To není možné.
- Já vím. Je to želva nebo… - Zůstaň tady.
Davione, ta želva za to nestojí…
Luno. Co jsi to udělala?
Hej! Chci se jen dozvědět o Miraně.
Zůstaň ležet, lidská kýto.
To nebylo nutné.
- Ty ho znáš? - Zná princeznu.
- Jak dobře? - Prý velmi dobře.
Vzal jsem si toho pravého draka.
- Co? - Ve skutečnosti nejsme partneři.
Lidskému humoru nerozumím.
Omlouvám se. Doufám, že se nezlobíš.
No, upřímně, bylo to fajn, dokud to trvalo.
Umíš tohle, takže…
Jsi vážně rozkošný na to, že jsi myška, kterou lze snadno rozdrtit.
No, není to tak snadné.
No, vypadáš jako poleva na dortu, kterou nikdo nechce sníst.
Smrdíš jako kanál.
Koupala jsem se. Jednou.
Ahoj.
- Musíme jít. - Nemůžu.
Můžeš. Prostě vyjdi ze dveří a vyber si směr.
Co kdyby mi někdo řekl, co se děje?
Milenecká hádka, předpokládám. To hodně vysvětluje.
Nevězní mě tu. Přišla jsem na způsob, jak se vrátit domů.
Můžu všechno napravit. Ale musím tady zůstat.
- To v mém případě nepřipadá v úvahu. - Rozhodně ne.
Znám tajnou cestu. Pojďte za mnou.
Ne.
Ne!
Šíp. Přišel odtamtud.
Blíží se boj. Princezna je mrtvá.
Luno, poslouchej mě.
Do pekla s tebou.
- Truchlit můžeš později. - Nechci truchlit.
Já chci krev.
Polož princeznu na zem, nebo přísahám před zraky svých otců,
že z tebe ty kosti vyříznu.
PODLE VIDEOHRY DOTA 2 OD VALVE
Překlad titulků: Kristina Landry