NETFLIX-ANIMESARJA
Miekkani. Elämäni.
Lohikäärmeen takia.
LUKU YKSI
Menen kuulle kiitos.
Kerää heidät kaikki.
Ei!
Niin kalpea. Heiveröinen. Kuten tämä kukka.
Minun lootukseni. -Ei enää sinun lootuksesi.
Aivan kuten sinua ei enää palvota.
Sinua kannattelee vain jumalallisuuden kipinä,
joka ei ole koskaan oikeasti ollut sinun.
Olet niin fiksu. Tunnet minut niin hyvin.
Teit minusta osan tätä lähes vaivatta.
Ymmärrän sen nyt.
Mutta ymmärrän jotain muutakin.
Terrorblade.
Demonia ei noin vain pyydetä murhaamaan jumalatarta tämän omassa temppelissä.
Sopimuksia voi silti tehdä.
Kannat sen sopimuksen taakkaa.
Pelkäät, mitä tapahtuu, jos et täytä velvollisuuksiasi.
Sopimus demonin kanssa ei ole pieni juttu. Se on totta.
Sitten haluaisin tarjota yhden omistani.
Annetaan anteeksi. Palauta minut ennalleen.
Anna minun hoidella Terrorblade, kun olen voimieni tunnossa.
Ei minun eikä sinun, vaan hänen vuokseen.
Filomenan.
Filomena löysi tämän.
Vain tässä laaksossa kasvavan hybridilajin.
Nimesin sen hänen mukaansa. Annan niille voimasi.
Hän jää henkiin.
Sinä kuolet, eikä kukaan muista sinua.
Oikea sivusta!
Kaksi peistä poissa. Lisää haavoittuneita. Meillä ei ole lääkintätarvikkeita.
Meillä on se, mitä meillä on.
Onpahan vähemmän suita ruokittavana.
Jaloillenne, senkin elukat!
Päivänvaloa on vielä jäljellä,
ja sadoittain metsäpolkuja kuljettavana.
Ymmärrän.
Ehkä pitäisi odottaa.
Muutama hukattu tunti ei haittaa. Lepo voi auttaa.
Tämä paikka näyttää turvalliselta.
Ja haavasi on auennut.
Sillä ei edelleenkään ole väliä.
Meillä on se, mitä meillä on.
Olet kotona. Olet turvassa.
Tämä menee pahemmaksi ennen kuin helpottaa.
Päästä minut.
En tiennyt aiemmin.
En tiennyt, mitä minulle tapahtui tai miksi.
Huusit sitä koko matkan tänne. Se ei muuta paskaakaan.
Isä on tulossa.
Jätän asian hoidettavaksesi.
Isä. Kiitos jumalille.
Olen kuullut tarinoita siitä, mihin pystyt.
Kaden sanoo sitä kiroukseksi.
Kyse on muustakin.
On olemassa eräs demoni nimeltä Terrorblade, isä.
Hän tappaa muinaisliskoja ja varastaa heidän sielunsa…
Olen varastanut lohikäärmeiden sieluja pienestä pitäen.
Kun aloitin, olin nuorempi kuin sinä ylityksen aikaan.
Olit niin fiksu lapsi. Niin lahjakas ja päättäväinen.
Meidän on suojeltava lohikäärmeitä.
Meidän on taisteltava niiden rinnalla!
En ole koskaan tappanut lohikäärmettä omin käsin.
En saanut koskaan pidellä miekkaa. Vamma teki siitä mahdotonta.
Mutta olin fiksu. Opin takojien salaisuudet.
"Kirottu", Kaden sanoi.
Mitä en olisi antanut tullakseni kirotuksi kuten sinä.
Käytä voimiasi, poika! Hohtavat suomut paljastavat kaikki tahrat.
Kun olin aseenkantaja,
oli kunnia kiillottaa isän saappaat.
Useammin kuin kerran menin punkkaani -
käteni jäätyneenä kouraksi, joka puristaa kiinni rättiä.
Kyyryssä kuin paskalla käyvä helvetinkarhu.
Kaden.
Unohditko jo käytöstavat?
Mestari Ritterfau. Pyydän anteeksi.
En voi moittia sinua.
Onko sitä kestänyt 20 vuotta?
Et juuri muuta tee täällä kuin kuljeta raatoja ja aseita.
Kaksikymmentä vuotta.
Kaksikymmentäkaksi.
Jahtaamassa Slyrakia.
Kaikki se aika tuodaksesi yhden omistamme.
Nilkan alta, hitto!
Sait mainetta.
Me muut teimme sen, mitä meiltä odotettiin.
Olemme veljeskunta. Yksikkö.
Kukaan ei ole muita tärkeämpi. Kuten tämä poika tässä.
On ilo olla osa joukkuetta. -En antanut lupaa puhua.
Kaksikymmentäkaksi vuotta, Kaden. Hukkaan heitetty.
Veri saappaissani. Ei koskaan kiillotettu. En koskaan välittänyt.
En 22 vuoden aikana, mestari Ritterfau.
Luun lävistäminen voi olla sietämätöntä.
Mutta se on tarpeen.
Sanoit, ettei häntä vahingoitettaisi.
Vahinko ja tuska ovat veljiä, mutta ne elävät erillään.
Yritin samaa kuin sinä nyt. Se ei toiminut, helvetti.
Vain pahensi asiaa. Rikoin luottamuksen. En riko sitä luottamusta enää.
Muista, että sinua rakastetaan, Davi.
Kaden. Ne eivät ole vain eläimiä.
En minäkään. Huolehdi hänestä. Etsi minut Suuresta salista, kun olet valmis.
Marcy.
Se on merkki.
Hautakivi.
Leiriydytään tähän. -Jumalat voivat olla sairaita paskiaisia.
Liity heidän seuraansa. Palvo.
Ley-linjat eivät toimi, lahjamme ovat poissa, Selemene on hiljainen.
Kun katson kuuta, tunnen vain tyhjän taivaan.
Turha rituaali.
Tai ehkä se on päinvastoin.
Pimeän kuun soturit tietävät Selemenen kuolleen, mutta uskovat häneen silti.
Se ei ole turhaa. Sitä toivo on. Se on uskoa.
Uskoa. -Selemene uskoi Invokeriin.
Invoker petti hänet.
Selemene ei silti tehnyt väärin tarjotessaan sitä.
Selemene ei tarjonnut mitään.
En koskaan kysynyt häneltä.
En koskaan pyytänyt hänen neuvojaan.
Hyväksyin lootukset, koska halusin kotiin,
ja pelkäsin, että leidimme kieltäytyisi.
En uskonut häneen lainkaan. Pitäisikö minun silti liittyä heihin?
Ajattelin, että haluat sen.
Mistä nämä on tehty?
Jostain, mitä et riko.
Mitä ihmettä ajattelit, kun seurasit minua tänne?
Minun piti auttaa sinua. Olet minun väkeäni.
Luulin, että väkesi on Coedwigissä.
Cochi. He eivät tarvinneet minua. Sinä tarvitsit.
Tuskin muistan siitä mitään. Se on sumua.
Juoksin taisteluun. Se oli kamalaa.
Onko Mirana kunnossa?
Hän selvisi pahimmasta.
Muuta en tiedä.
Kunpa tietäisin. Kunpa osaisin sanoa.
Anteeksi. -Ei se ole sinun syytäsi.
Paitsi…
Paitsi että se on minun syytäni. -Fymryn.
Tiesin, että niin kävisi.
Tiesin ja annoin sen tapahtua. En tehnyt mitään.
Olin jopa onnellinen.
Aluksi se ei tuntunut siltä kuin toivoin.
Se tuntui rumalta. -Sinä tiesit.
Minun piti tuoda teidät torniin kaiken jälkeen.
Siksi seurasit minua. Hän teki tämän. Autat häntä yhä.
En! Ei se niin mennyt! -Häivy.
Pyydän! -Ehkä isä on oikeassa.
Ehkä hänen tapansa on oikea tapa.
Olen luottanut häneen pikkupojasta asti.
Tuskin tunnen sinua.
Häivy!
Rakastan perhettäni, mutta tekin olette väkeäni.
Outoa.
Olet toipunut hienosti. Nopeasti. Kokonaisvaltaisesti.
Usko pois. Sattuu vieläkin. -Kipua voi hallita.
Miten tämä kaikki saa ison punaisen lohikäärmeen ulos minusta?
Jotkut uskovat hiljaa,
jotkut, jotka ovat harhaoppisia täällä,
että eräillä meistä on lohikäärmeen piirteitä veressämme.
Kukaan ei tiedä, miten tämä lohikäärmeklaani on saanut alkunsa.
Mutta sen olemassaoloa on vaikea kiistää.
Jääraunion vartija Rylailla on vesilohikäärmeen piirteitä.
Hänen siskonsa Lina on enemmänkin hiilloslohikäärme kuin ihminen.
Ehkä muutut tämän takia.
Ehkä tämä on mahdollista tämän takia.
Tällainen sinä oikeasti olet.
Lohikäärmeklaani.
Se tarkoittaa, että sisälläsi oleva hirviö voi olla enemmän Davion kuin Slyrak.
Se tarkoittaa, että voitte olla yhtä ikuisesti.
Eikö olekin ihanaa?
Isä? Kadenin mukaan Davianin pitää syödä.
Syödä? Kyllä vain. Säilytä voimasi.
Bram?
Niin. Hei. Eli… -Hei.
Pääsit takaisin Lohikäärmelinnoitukseen varoittamaan isiä. Kaikkea sitä.
Kyllä. Olin huolissani, kun tulin portaalin läpi -
jonkun toisen vasemman jalan kanssa.
Tuijotin sitä päiväkausia, kunnes päätin, että se on vain turvonnut…
Bram.
Vihaan niitä. -Niin kaikki.
Kuuntele.
Teit, mitä pyysin. Sitten teit sen, minkä uskoit oikeaksi.
Olet paras ystäväni. Tämä ei muuta sitä.
Ei minustakaan. Tässä. Lohikäärmelieskaviskiä. Sinulle.
Lohikäärmelinnoituksen paras aseenkantaja. -Davion?
Et kai aio syödä minua? -Tuskinpa.
Mutta ehkä. -Kiitos rehellisyydestä.
Silloin sanoin: "Hei! Se on muinaislisko.
Eläintä pitää käsitellä ammattimaisesti…"
Mitä?
Veli Kaden. Isä pyytää sinua.
Kaikki ulos.
Haluan puhua kanssasi.
Et hyväksy ponnistelujani.
Tunnet olevasi Davionille kunniavelassa. En koskaan kyseenalaista sitä.
Mutta jokainen Dragon Knight vuodattaa mielellään verta aatteen puolesta.
Harvat ovat vuotaneet verta kuten sinä.
Ei enää.
Kahdenkymmenen vuoden ajan teimme sinusta asetta, joksi sinun piti tulla.
Pala palalta. Terä terältä.
En ole koskaan pyytänyt sinulta muuta kuin luottamustasi.
Muuta en nyt pyydä.
Luottamustasi.
Tämä on Davionin verta. Vuodatettu. Muutettu.
Erilainen ase. Kuvittele.
Veljemme voimistuvat Davionin voimalla.
Lohikäärmeen voimalla. Lohikäärmeen sinnikkyydellä.
Voisimme parantaa haavoittuneet, kasvattaa uudet raajat.
Ehkä herättää kuolleet henkiin.
Olen unelmoinut lohikäärmeiden surmaamisesta pienestä pitäen.
Ja tämän avulla? Voisin surmata ne kaikki.
Se poika on enemmän kuin poika.
Hän on rajaton voimavara.
Ei enää uutta Leathshamia.
Kaden?
Kaden!
Coedwenit paimentavat meitä kuin lampaita.
He yrittävät ajaa meidät kapeaan solaan ilmalohikäärmeiden metsästysmaiden -
ja jäisten vuorenhuippujen väliin, joita emme voi ylittää.
He sulkevat solan molemmat päät ja ympäröivät meidät.
Vangitsevat meidät. -Pahempaa.
Harjanteelle voi laittaa jousiampujia. Se on tappokenttä.
Tein kerran saman eksyneelle Helio Imperiumin partiolle.
Sata miestä. He eivät enää nähneet kotiaan.
Sitten meidän on puolustauduttava. Meidän on taisteltava.
Rohkeaa. Myös itsetuhoista.
Lähetämme pienen häirikköjoukon taakse.
Hämmennämme ja hajotamme heidät. Viivytämme heitä.
Kun he yhdistävät voimansa, te pakenette solan läpi.
Te? Tarkoitat me. -Tarkoitan teitä.
Määrittelen itseni häirikköjoukoksi. Vain minut.
Et ole kunnossa. -Siksi olen uhrattavissa.
Minä otan Saganin. Lähde ennen auringonnousua. Joukot valmiiksi.
Olet väärässä yhdestä asiasta. Et luottanut jumalattareen.
Mutta minä luotin paholaiseen. Olemme molemmat vastuussa tästä.
Usko.
Ei!
Tarvitsen lisää.
Käskin häipyä! -Hiljaa. Kuuntele.
He eivät ole ystäviäsi. -He ovat perhettäni!
Mitä helvettiä sinä teet? -Tuskin mitään. Toivottavasti jotain.
Tuo oli selvästi jotain.
Menelle kiitos! Saan meidät ulos.
Sagan, komi. Sagan!
Hullu, typerä tyttö.
Nouskaa ylös. Te kaikki. -Nouskaa ylös!
Tämä on tilaisuutemme! -Ottakaa aseet!
Prinsessa lähti, jotta voin viedä teidät turvaan.
Niin sinä teetkin.
Tuon Miranan takaisin elossa. -Ratsastaja lähestyy!
Tämä on hetkemme. Käytämme sen.
Me liikumme!
Jumalattaren puolesta! -Jumalattaren puolesta!
Prinsessan puolesta! -Prinsessan puolesta!
Usko.
Meidän pitää mennä.
En lähde.
Davion. Dragon Knight.
Tulin hakemaan sen, mikä minulle kuuluu.
PERUSTUU VALVEN DOTA 2 -VIDEOPELIIN
Tekstitys: Eveliina Paranko