Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
"И стридата страда от любовна мъка" - Р. Б. Шеридан
Стридите са хермафродити, знаеш ли? - Да, знам.
Сменят пола си след всеки размножителен сезон.
Това не те ли шокира? - Не.
Смяната на пола не те изненадва?
Представи си утре да ти се появя с тясна рокля,
на токчета и ти да се възбудиш. - Жените са повече от това.
Да, имат цикъл и т.н., но искам да съм жена,
за да разбера какво става вътре, в този женски лабиринт.
Искаш да си жена ли? Признай си, Раф.
Не просто да съм жена, а да се размножавам като стридите.
Край на войната между половете. Много неща ще са уредени.
Ако ти беше жена... Намислил съм нещо -
да направя предложение в стрида.
Да сложа пръстена в стрида. - Не е ли прекалено?
Защо? Нищо не разбираш. - Прекалено е.
Не разбираш, не си романтичен. - Напротив.
Но преди всичко съм мъжествен и няма да правя такива неща.
А ти си чувствителен и предлагаш брак в стрида.
Получаваш си перлата и сексуалната самодостатъчност.
Ч У В С Т В И Т Е Л Е Н
Снимаме! - Никой нищо да не пипа!
Кой е открил трупа? - Някой си Жан-Батист.
Призори, докато тичал.
Да сте виждали бегач призори? - Аз ли? Не.
Какво правите, Гереро?
Удавена е в солена вода и е пренесена тук.
Убиецът е искал да ни подведе. - Смятате, че не е местен?
Смятам, че ни се подиграва.
Имаме си работа с извратеняк!
Той се завърна.
Убиецът е Рибарят. - И стоп!
От сутринта е ходене по мъките. - Така ли?
Горкичката, много я тормозят. - Джес ли?
Не показа това, което исках. Къде е Фани?
Смятам, че вкарах напрежение.
Според мен беше добре. - Не, изобщо.
Какъв му е проблемът на режисьора? - От Париж е.
Това обяснява нещата.
Нищо не разбираш, селянче.
Не се ли умори да дъвчеш царевица? - Хайде, върви при нея!
Изчакай, Наташа ще ти донесе финалния вариант на текста.
Нормално е репликата да те затруднява.
Все пак не е някаква обикновена тема,
става дума за удавени в морето жени -
морски жени, морски дарове...
Джес?
Извинете ме.
Здравей. - Напрягам се, като си тук.
Донесох на продуцента щайга стриди
за голямото парти след 3 седмици. Искаше първо да ги опита.
Казал ти е за партито? - Може да отидем заедно.
Джес! - Идвам! Викат ме.
Няма проблем. - До довечера.
Чакай, няма ли да ме целунеш? - А, да.
Скъпи, аз съм. Под пара сме, тук е ад, както обикновено.
Ще ти разправям.
Чакай ме в ресторанта, идвам.
Бързам. Целувам те.
Джес...
Ще се омъжиш ли за мен?
Недей да плачеш.
Извинявай. - Не се притеснявай.
Г-це Джесика, очакват ви.
Благодаря, Самир.
Оставям ви. - Благодаря, Самир.
Извинявай, забавихме се с 2 часа, после говорих с режисьора,
когото не понасям - все едно говоря с Майкъл Ман,
който е преспал с Кешиш. - И е станал Киш-ман.
Нов е, иска холивудско кино, но бързо ще се откаже.
Новият ти партньор е симпатичен.
Джакомо е страхотен, много ми помага.
Помага ти? - Да.
Ето за начало... - Много съм гладна.
Приготвих стридите както ги обичаш. - Благодаря.
И може да има изненада. - Благодаря, Самир.
Започвам, много съм гладна. - Приготвени са както ги обичаш.
Много са вкусни!
Умирам от глад!
Как си? Самир, бързо, донеси вода!
Какво стана? Не ми казвай, че тя...
Добре ли си?
Да. - Много се уплаших.
Извинявай... Би ли ни оставил?
Исках да е като в "Магарешката кожа".
Ти харесваш приказката, затова скрих пръстена в храна.
Извинявай.
Исках да те зарадвам.
И така...
Ще се омъжиш ли за мен?
Вечерта стана вълнуваща...
Ще се омъжиш ли за мен? - Да, чух те.
Да? Олекна ми.
Казах "да", но нямах предвид, че приемам.
Отговорих с "да", но не на първия ти въпрос.
Да, разбрах... Не те разбрах.
Не е сега моментът.
Как така? - Знам ли...
Важно решение е, ще промени живота ни.
Не ми отговаряй веднага... Заедно ни е добре.
В момента не се чувствам добре.
Трябва ми време.
Време? - Имам нужда от въздух.
Хайде да отидем на почивка.
Не. - Да се разходим до Камарг.
Имам нужда от въздух, от пространство.
Чакай малко. Има нещо, което премълчаваш.
Искам да се разделим за известно време.
Какво? - Би ли спал при майка си днес?
Защо?
Какво съм ти направил?
Кажи ми, сбърках ли някъде?
Извинявай. Не искам да те виждам тъжен.
Съжалявам, тръгвам си. - Чакай.
Съжалявам.
По дяволите!
Какво правиш тук?
Сама ли си? - Тях ги няма.
Така ли? Къде е мама?
Майка ти е в клуба да бродира, новолуние е.
А Нажуа? - Тя все изчезва.
Подозирам, че е влюбена, но не ми казва.
А ти защо си дошъл? - Да ви видя.
Посред нощ? Дрън-дрън.
Какво има?
Заради Джес. Сложно е.
Защо е сложно?
Хайде, разказвай. - Тя иска почивка.
Почивка? Да си пести и да иде!
Не си длъжен ти да плащаш.
Почивка в отношенията ни.
Нормално е да й се прииска почивка,
като се изживява като принцеса.
Не биваше да й предлагам брак.
Грешка е отсега да си слагаш примката на шията.
Пътувай.
Свободата е най-важното, разбираш ли?
Не ти трябва. Три жени сме в къщата.
Защо ти е притрябвала четвърта? Хлопа ти дъската!
Не казвай на мама и на Нажуа. - Бъди спокоен, гроб съм.
Джесика е. В момента не мога да се обадя,
защото сигурно съм на снимки, но ще ви позвъня.
Джес, Аз е. Не разбрах какво стана.
Сигурно сбърках някъде,
защото често съм недодялан... - Да не мастурбираш?
Не мастурбирам! Не правя това, Джес, честна дума.
Е, правя го, но не и сега. - Мастурбираш!
Само побързай!
Досадна си, Наж! - Ти си досаден!
Ще ти освободя тъпата стая!
Държиш се като малко дете!
Джесика Честър в ролята на Оливия Мартел
Джакомо Запатели в ролята на Матияс Гереро
Престъпление в морето - Според мен е страхотно.
Не си те представях с такава мацка.
Колко време бяхте заедно? - Две години.
Да, но в един момент тя си смени обкръжението.
Какво стана? - Тя се промени.
Преди работеше с нас в ресторанта,
после й дадоха роля в сериала и стана малко...
Не говори така! Звучи, сякаш се е надула.
Да, известността я замая.
Стана си малко смахната.
Много е талантлива. - Талантлива?
Страшно. - Е, има малко талант.
Кейт Уинслет от Драгинян. Не е голяма актриса.
Пред нея говореше друго.
Ходеше по нея, беше й като куче. - Като личен прислужник.
Но сега се върна при нас.
Истина е, заради нея ни беше позабравил.
И вие така ще направите, като си хванете гадже.
Ти пръв ще избягаш, Ахмед. - Не е вярно.
Стига! Хайде да сменим темата.
Ще се къпем ли? - Без мен.
Не обичам на дълбокото. - Още ли?
Не обичам да няма дъно. - Иди на курс по плуване!
Представи си, че някое хубаво момиче тръгне да се дави.
Хубаво е да можеш да се притечеш на помощ.
Мога да плувам, но благодаря.
Плувате, но обичате да ви спасяват. Лъжа ли е?
Аз имам ли нужда от спасяване? Ахмед, имам ли?
Ти си градска мацка, която е забравила основните неща.
Здравей, мамо. Може ли парче кекс?
Остави го!
Защо си сърдита? - Имаш ли нещо да ми казваш?
Може ли парче кекс, моля? - Нямаш ли да ми казваш нещо?
Не, защо? - Не ме лъжи, познавам те.
Какво има? - Какво става с Джес?
Не започвай и ти. Наж ми извади душата.
Къде сбърка? - Временна раздяла е.
Правеше ли всичко както ти казах?
Чистене, пране, миене на чинии...
Поне кухнята оправяше ли?
Нея я оправях непрекъснато. - Непрекъснато? Много добре.
А изслушваше ли я? Подкрепяше ли я за работата й?
Да! Стига, да не съм на разпит?
Как можа така да я огорчиш? - Не съм!
А защо си е тръгнала? - Временна раздяла е!
Изневери ли й? - Не!
Изневерил си й! Само това не, няма да го понеса.
Нали не си й изневерил? - Не съм! Недей да правиш драми.
Ужас, съсипана съм.
Всъщност аз страдам, престани.
Джес е красива. - Прекрасна е!
Не си й изневерил? Кълнеш ли се?
Добър ден, г-жо Берлатие. Как сте?
Нося ти тамян, както обещах. - Благодаря.
Как си, Азедин? - Много добре.
Да плаче на тези години!
Ако любовта прави такива неща, не искам да се влюбвам.
И аз се плаша. - Ето, аз искам да се оженя,
но ще се оженя, без да се влюбвам.
Какво ти е, Аз? Заради Джес ли?
Сълзите докарват болести.
Не плачи, братле, не е хубаво.
Какво има, плачеш ли? Недей.
Може ли да поседя и да си порева? - Седи си, но недей да ревеш.
Я ме погледни. Усмихни се!
Виж, отгоре му е оредяла косата.
Скоро ще оплешивее.
Аз, може ли да вляза? - Не, не влизай!
Какво става с теб?
Вкиснал си се, мирише на обор.
Оставете ме, имам право да си стоя сам!
Дръпни пердето, да влезе светлина.
Какво правиш? - Я се виж!
Защо дръпна пердето? - За да ти просветне.
Какво, искаш да умреш ли?
Ще изгниеш тук. - Гледаш "Бодигард"? Ужас.
Не пипайте!
Глупав филм! Поредният мъж, който спасява жена.
Чуй, имаме план. - Ще те преобразим от глава до пети.
Не искам! - А ние не искаме да се съсипваш.
Именно. - Ама аз...
Отиваме в магазина на Ахмед. Ще ти се отрази добре.
Това ли ви е планът? - Да.
Дрехи втора употреба? - Да.
Евтино е. - Там има дрехи на умрели хора.
Покойниците са най-издокарани.
Да си виждал дрипльо в ковчег?
Не. - Дрехи с минало.
Нали ни имаш доверие? Ще ти стане по-добре.
Само не плачи.
Вижте, намерих нещо червено. - Чудно!
Хубаво е. - Раф, на баба ти ще й стане ли?
"Цветовете носят радост." Баба ми така казваше.
Аз, кой номер обувки носиш?
Браво, чуден си! - Кой ти го избра?
Аз. Много му отива. Така се носи гащеризон.
Като от рекламата на пармезан.
Може да рекламира всякакво сирене.
Като за сирене е. - Има и нещо бразилско...
Материята не е подходяща.
Колебая се... - Недей, излизай!
Леле!
Отвратително!
А така! - Коремът ти стърчи.
Шкембето събужда страстите. - Не ги събужда, а ги убива.
Маскирал си се на плаж. - Казанова от френската Ривиера!
Жените ще му се лепят, няма да знае какво да ги прави.
Приличаш на Дон Жуан. - Съблечи го!
Обуй си панталон! - О, да, чудесно е.
Панталонът му стои добре. - Постой така!
Чакай да ти се порадваме. - Хубавец!
Завърти се, да те огледаме. - Стегнати са, браво.
Той имал задник! - Не знаех.
Имаш... - Какво?
Имаш задник.
Това ти вдига акциите.
Ако бях жена, щях да искам да сърфирам по теб.
Ти си ходещ плаж, плаж на два крака.
Стига си се цупил, така няма да я върнеш.
Ти как би постъпила на мое място?
Отидох да си взема нещата от бившия си, това го уби.
Така ли? - Да.
Това какво ще промени?
По този начин показваш, че наистина се разделяте.
Че нямаш нужда от другия.
Че вече не сте едно цяло, а всеки си е отделно.
Казала ти е, че иска почивка.
Като си вземеш нещата, й показваш, че й даваш каквото иска.
Мисля, че няма да се справя.
Няма да се справя сам. - Напротив.
Познавам се, ще си изпусна нервите. - Ще дойда с теб.
Ще дойда с теб.
Наистина ли? - Да. Ще видиш.
Отиваш най-спокойно...
Влизаш със самочувствие, гледаш я в очите...
Казвам: "Здрасти, как си?". - Не.
Какво да кажа? - "Идвам да си взема нещата."
"Искам да си взема нещата." - Неубедителен си. Пак!
"Искам да си взема нещата." - Кажи го убедително!
Кажи го, че се изнервям! - "Искам да си взема нещата."
Искаш ли си нещата, или не?! - Защо ме удряш?
Престани! Искам си нещата!
Извинявай. Искам си нещата! Моите неща!
Кажи го! С повече сила!
Ще си взема нещата! - Отивай! С тази енергия!
Дойдох да... си взема нещата.
Твоите неща?
Трябваше първо да се обадиш.
Знам, но ми свършиха гащите,
а без гащи е сложно... - Бебчо, идваш ли?
С някого ли си? - Да.
Аз - Джакомо, запознайте се.
Джакомо... - Здравей.
Репетираме една сцена...
Така ли? - А, да.
Извиках ти: "Бебчо, идваш ли?"
Тонът не беше подходящ...
Това е моят бански.
Нямах и Джес ми го даде.
За сцената. - Връщам ти ги.
Недей! - Няма нужда.
Ще отидеш ли в стаята да си вземеш...
Първо ще взема това, което трябва да взема от...
От кухнята. Ще си взема кухненските неща.
Какво търсиш? - Моя гофретник.
Значи готвиш? - Да, обичам да готвя.
И аз много обичам.
Гофретникът е в съседния шкаф. - Тук ли?
Да, защото го ползвах.
За сандвичи. Не си падам по сладкото,
но дай ми тост сандвич, и съм най-щастливият човек.
Искаш ли чанта? - Ще те помоля да ми донесеш Роки.
Роки? - Нашата костенурка.
Кариерата на Сталоун е забележителна.
В зората си се снима с Уди Алън...
Извинявай, малко го... - Да, загорял е.
Да, но не знаех, че ще идваш. Искрено съжалявам.
Гофретникът е като банските - лична вещ е.
Веднага ти го връщам... - Не, не!
Щом си го искаш... - Обуй се!
Не се притеснявай. - Ето ти Роки, сложих го в кутия.
В двора ми има жена. Коя е?
Май не съм в къщата на Аз... - Не, това е моята къща.
Лила. Ти си Джес, приятно ми е.
Лила. - Джакомо. Приятно ми е.
Нали си добре? Супер!
Ще тръгваме ли?
На репетиция по танци сме.
Значи танцуваш? - По малко.
Правиш гофрети, танцуваш, явно можеш всичко.
Какво ли не мога да правя! - Явно нищо.
Тръгваме ли, скъпи? - Да, трябва.
Излиза се оттук, там е градината.
Да не забравя. Страхотен актьор сте.
Номер едно. Нищо не променяйте.
Много мило, благодаря. Прекрасно момиче!
Защо се нацупи? - Не съм.
Напротив. Вижда се, че си нацупен. Не отричай, познавам те.
Не съм нацупен, казах! - Съвсем ти пролича.
Какво те прихвана? Не можа просто да ме извикаш,
а трябваше да ми се правиш на гадже! "Вие сте номер едно!"
Не ми е смешно. - Хайде, престани.
И тя си има гадже, какво толкова?
Не, просто е объркана.
Напротив, гаджета са, дори не се криеха.
Опитах се да ти спася достойнството.
Защото ме съжаляваш ли?
Да, жал ми е за теб.
Не я ли видя как реагира, като чу, че танцуваш?
"О, той танцува?" Изненада се. - Тя много обича да танцува.
Ами ето, това е решението.
Кога ще я видиш пак?
Канен съм на партито им, но няма да отида.
Ще отидеш и ще танцуваш за нея.
Така ли? - Да, нека съжалява. Стегни се!
Щом обича да танцува, ще танцуваш!
Ще ме научиш да танцувам. - Не, няма да стане.
Убеди ме, а после ме зарязваш. - Имам си личен живот.
Знам, но не ми отказвай.
Последна услуга. Ела на партито и те оставям на мира.
Какво ще получа в замяна? - Каквото кажеш. Какво обичаш?
Искам... Още ли правиш сладкиши?
Да. - Тогава искам много сладко.
Колко много? - Много.
Какво искаш? Кадаиф? Баклава? - Още.
Рогчета? Не стига ли? - Много работа ме чака. Ще готвиш.
Добре, разбрахме се.
Роки е свидетел.
Пет, шест, седем, осем. Едно, две, три, четири,
пет, шест, седем, осем.
Едно, две... Продължаваме.
Отново! Едно, две, три, четири,
пет, шест, седем, осем.
Едно, две, три, четири, пет, шест, седем, осем.
Наляво и продължаваме! Едно, две, три, четири,
пет, шест, седем, осем. Браво, момичета, не спираме.
Три, четири, пет, шест, седем, осем.
Написах обява. Слушай, ще ти я прочета.
"Млада пенсионерка търси другар за тайни работи и близост.
Жизнена спортна дама на 69 г."
Бабо, ти си на 73. - Възрастта е само цифра.
Слушай нататък. "Търси приятен мъж..." Разбира се.
"С чувство за хумор." Важно е. - Много важно.
Да не е мачо, да изслушва, да ме оставя да живея.
Да не ме потиска, да не съм затворник.
И непременно да е добър танцьор.
Добър танцьор? Защо ти е?
За да го заведа на Празника на стридата.
Представяш ли си да не става? Ще ме изложи.
А защо не отидеш с Фернан?
Той е приятен, мил е,
но с него няма трътка.
"Тръпка", не "трътка". - Това казах.
Не ме нервирай, гледай си тестото!
На Празника на стридата ще отидем двамата с теб,
като необвързани хора. - Не си и мечтай!
Защо? - Защото си лош танцьор.
Искрена ли си? - Да.
В обявата ти трябва да пише:
"Досадна старица, която пуши пури и пие уиски,
си търси послушен мъж..." Шегувам се!
Само ме дразниш!
Пет, шест, седем, осем.
Едно, две, три, четири, пет, шест, седем, осем. Чувствено!
Едно, две, три, четири, пет, шест, седем, осем.
Едно, две, по-ниско, пет, шест, седем, осем. Отново!
Едно, две, три, четири...
И не ме скуби, ако обичаш! - Извинявай.
Пет, шест, седем, осем. Едно, две, три... Спри!
Не е нарочно! - Застани пред мен!
Пет, шест, седем, осем. Едно, две, три, четири...
Чакай, спри. - Остави ме поне да опитам!
Не го правиш правилно.
Гледай. Хващаш въжето и теглиш. Не сякаш вече е при теб.
Хващаш, без да бързаш, теглиш към себе си.
Пет, шест, седем, осем.
Едно, две, три, четири, пет, шест, седем, осем.
Едно, две, три, четири...
Четири, пет, шест...
Защо сваляш ръцете? - Хайде пак.
Едно, две, три, четири,
пет, шест, седем, осем.
Точно така. Отново!
Гледай ме, тук съм, тук... Гледай ме!
Гледам те. - Не ме гледаш!
Ето, падна, защото не ме гледаш. - Лошо ми е.
Ами ако майка му го види?
Всички го виждат. И за нас ще си помислят нещо.
Ама аз не танцувам. - И аз.
Бам, бам, бам, вълна, вълна.
Добре, нататък? - Ръката ти да е изпъната.
Пет, шест, седем, осем, бам!
Така, със сила.
После - ръката...
Главата следва ръката.
И па де буре. Да те видя.
Какво правиш? Това ли ти показах?
Ще ти покажа какво правиш, да се видиш отстрани.
Точно така, вече не си...
Като животно си, но не много гъвкаво.
Прибери задника. Още. Добре.
Остани така 15 секунди.
Още малко.
Лицеви опори.
Сега ли? - Да.
Браво! Две, три, четири... Ще направиш петнайсет.
Пусни ме!
Можем. Всичко зависи от ума. - И от тялото.
Едно, две, три.
Наклонената кула в Пиза.
Ура, ура, ура!
Така по ръба ли трябва да ходиш? - Да, това е упражнението.
Сега затвори очи...
Затвори ги!
Усещаш ли? Затвори ги!
Спокойно, тук съм.
Дръж ги затворени.
Браво!
Хубав си. - Какво?
Върви, върви!
Като си спокоен, си по-малко грозен.
По-малко грозен?
Хайде, отвори очи!
Усети същото, което чувстваше със затворени очи.
Усещаш ли нещо в стомаха?
Напрежение, страх. - Задръж напрежението.
Лила?
Защо се върна?
А ти защо остана?
Не знам.
Нямах смелостта да замина.
Ти живееше в Париж, подреди се, танцуваше,
имаше си приятел... - На юг е по-хубаво.
Не ти ли се говори за това?
Извинявай, но...
Потискащо е.
Това явно не е за мен.
Тъжно е. Любовта винаги завършва зле.
Накрая се сърдиш на другия, че си се променил,
но всъщност сам си си виновен.
Аз се превърнах в саксия в ъгъла.
Ти? С този твой характер?
Ти си воин.
Ти си Жената чудо. - Ето, правиш големи планове,
а накрая се заплиташ в дребни схеми.
Не е ли тъжно? - Тъжно е да се живее без любов.
Ти щастлив ли си?
Със своята несподелена любов?
По дяволите... Аз!
Аз, моля те, дръпни се, адски съм уморена.
Моля те, дръпни се, искам да спя.
Какво правиш?! - Ти какво правиш в леглото ми?
Не ме бутай така. - Разкарай се!
Мирише ти устата.
Това са сурови наденички, затова цветът им е друг.
Виж, събрала се е лой. - Не е лой, просто не са изпечени.
Остави ми скарата, ти иди говори с Аз!
Ти иди! - Вие сте по-близки.
Аз пека, ти говориш с него.
Решаваме проблема тук и сега, преди да се е разчуло.
Хлябът е много хубав.
Аз, какво чувам, че се друсаш като смахнат насред улицата?
Правиш разни предизвикателни движения.
Чух, че се гънеш като екзалтиран червей.
Какво? - Насред улицата.
Лила танцува по същия начин.
Лила е жена, а ти си мъж, не може така да си въртиш задника.
Не ни карай да те обиждаме! Ще те вземат за някой женчо.
Има си граници, съобразявай се.
Отидеш ли в крайност, не ме търси.
Ако те нападнат, не разчитай да те спасявам.
Аз, от танците ти искат инстаграма. - Момичетата ли?
Да. Марина ми каза, че си супер, като те видя да танцуваш.
Казвам ти, бяха във възторг.
Ами да. Секси е мъж да танцува.
Може и ние да се възползваме от уроците по танци.
Добра идея! - Съгласен съм.
Дотанцува ви се, а, чакали такива?
Само глупаците не си сменят мнението,
а животът е пълен с обрати. - Еволюираме.
Мечтаех да танцувам, но чаках възможност.
Аз съм свидетел. - От десетина години.
Сега не мога да ви уча, репетираме за партито.
За кое парти? - Не си ли им казал?
Скромно събиране... - Парти на продуцента на сериала.
Скромно, а? - "Джесика като Оливия Мартел"!
Недей така, не ни отказвай. И ние искаме да видим звездите.
Нищо не мога да направя, частно парти е, няма места.
Ще се намери място и за нас.
Все има начин да се промъкнем, ние сме като канални плъхове.
А представи си на това парти да срещна любовта на живота си.
Не можеш да откажеш. - Хайде, Аз.
Много ви моля, внимавайте. Говорете добре.
Не се притеснявай! - Напротив, много ми е притеснено.
Защо се съмняваш в нас?
Не се съмнявам, напомням ви важни неща.
Стига си увъртал, говори ясно! - Казвам само,
че понякога срещаш хора от друга среда, по-различна.
Твърдиш, че сме неспособни да се адаптираме.
Понякога не се усещаме как да се държим,
а трябва да говорим внимателно, да не си направят погрешни изводи.
Аз пък ще се държа естествено.
Ако не са недоволни, ми е все едно.
Виж сега... Не ме разбра. - За кое?
Ахмед, ако срещнеш Клемантин Бобо, например, как ще й говориш?
"Здравей, как си?"
"Добре съм, а ти?" - Супер яко.
Наистина супер яко.
Супер. Имаш ли инстаграм? - Какъв инстаграм?! Защо?
На него това му е целта. - Ами да!
Той така може, така говори. А ти можеш да говориш спокойно.
Извинявай, искаш ли да се скиваме?
Не, Калиду, за това става дума!
Слушайте ме! Ето го проблема.
Никакви тарикатски приказки и свалки, забранено е!
И богаташите говорят като нас. - Съвсем друго имам предвид.
Ще говорите само на френски!
На френски говорим, не сме извънземни.
Ако с онези се явим на конкурс по красноречие, ще ги бием.
Ще извадим изрази от Средновековието, от едно време -
ще ги затрупаме.
Френският вече е смесен език, но е много богат.
Така че незабавно оттегли тези лъжливи обвинения!
Готови ли сте да тръгваме?
Какво става тук?
Божествено създание, изпратено ни от небесата!
Прекрасна си! - И вие. Хубави сте, издокарани.
Тръгваме, ще закъснеем.
Като холивудска звезда е. - Искаш ли с мен на мотора?
Калиду, Лила, Раф и Ахмед - влизат с Аз.
Братле, само ти си в списъка. - Мога да вкарам хора.
Не, много сте. - Моля те, излагам се пред тях.
Пусни ни, брато, 3-4 души сме. - Тук не съм "брато".
Пускам само по списък. - Моля те! А какъв е проблемът?
Ще загазя, на работа съм. - Вътре има двеста души...
Не ми викай! Направете път на хората, които са поканени!
Адил, златен си, супер!
Вървете си, ако обичате.
Съжалявам, госпожице. Приятна вечер.
Съвестен си за черен! - Ахмед, престани!
Извинете ги. Името ви, моля.
Браво на вас! Вървите към трезвеност, елегантност, класа.
Радвам се за вас. - И ти си бонбонка, Нажуа.
Как ме нарече, Ахмед? - Бонбонка. Да те схруска човек.
Това пък откъде го измисли?
Нека празненството започне! Приканвам ви да се забавлявате.
Добър вечер. Чаша шампанско, моля.
Здравей. - Здравей.
Аз! - Джакомо!
Големия Джак! Как си? - Много добре. Аз ще пообиколя.
Как си? - Добре.
Много съм добре. Аз...
Изненадана съм, не очаквах да те видя.
Не биваше да идвам ли? - Не, нямах това предвид,
чудесно е, че си тук.
Добре, успокоих се.
Търсех те.
Здравей. И ти си тук. - Дойдох с Лила.
Много си хубава! - Благодаря, ти също.
Чудесно е, че сте дошли. - Не бихме пропуснали такова парти.
Къщата е страхотна! - Да.
Е, няма да те задържаме... - Отиваме ли при другите?
Ще танцуваме!
До после. - Да.
И не отивам да се заровя като прасенце в платото с макарони.
Вземам си едничко
и оставям и за другите гости, да сме солидарни.
Хубава философия, браво. Да има и за другите.
И ако видя, че някой държи макарон,
няма да му го взема, ще е глупаво. - Да, не го прави.
А ти защо взе Джес от приятеля ми? - За какво говориш?
Че приятелят ми си имаше гадже, а ти му го отмъкна.
Нищо не съм отмъквал... - Напротив!
Сега не искам да говоря за това... - Аз пък искам.
Приятелят ми е пред самоубийство, важно ми е!
Самоубийство? - Ще си пъхне главата във фурната,
а после ще кажеш, че нямаш общо. - Приятна вечер!
Кретен! Кретен, това си ти!
Може да си актьор, но да го духаш!
Ще извикам охраната! - Хубаво, върви на майната си!
Как се казваш? - Жером.
Жером ли? Пълнолетен ли си?
Да, тази година ставам на 27.
Не! - Да.
Не ти личат. - Знам, но за това си има причина.
Имам... синдрома на Питър Пан. - Кой?
Питър Пан. - А, гледала съм филма.
В общи линии, оставам млад в главата
и тялото ми също остава младо.
Но иначе всичко си ми е... - Интересно.
Три месеца спа с мен и после си би шута.
Да си бия шута под претекст, че изчезвам мимолетно?
Мимолетно?! - Реших временно да се отдалеча,
за да мога да съградя може би по-стабилна връзка
върху много по-здрави основи, по-укрепени.
Жером, Гаетан... Всички мъже са еднакви.
Да. - Всички са кретени.
Аз не съм. Срещала ли си някой лош Жером?
Приятна вечер, Гаетан. - Жером.
Ще се чуем. - Добре, съгласен съм.
Обаче вече нямам телефон. - Кажи ми името и фамилията си.
Ще ги запиша в ума си... - Казвам се Софи.
Пред теб е Софи Марто.
Добре, Софи Марто.
Ало, чувам те отлично, исках да ти се обадя лично.
Давам ти продуцента и му кажи, че на мястото си тежим.
Не се влюбвам, не се вричам,
не съм ял хайвер, но живота си обичам...
Къде беше? Търсих те. - Отказвам се. Няма да го правим.
Какво?! Нажуа е готова с музиката.
Погледни ме! Не се мъчихме за нищо.
Няма да се справя, казвам ти. - Напротив!
В твой интерес е да се справиш!
Пусни ме и отивай!
Лила!
Идвай!
Полудя ли?! - Съсипа ми сакото!
Мухльо! Ти си един мухльо!
Изчезвайте, хайде, да ви няма!
Какво правиш? Шизофреник ли си? Какво се разбрахме?
Защо го бутна? - Беше на шега.
На мен не ми е до шеги! Какво правите в живота ми?
Приятели сме ти. - Не сте. Само глупости вършите!
Вие сте диваци!
Моля те, иди го успокой. - Отивам.
Чупка! И ти, с прическата! - Вадя ти очите с нея.
Вървете си, моля ви, госпожице. - Госпожа съм!
Забрави си каската.
Как можаха?! А ги предупредих.
Обясних им, но те пак се издъниха.
Отрепки! Диваци!
Не са за пред хора!
А Джес видя всичко.
А ти какво си? - Моля?
Странно, говориш за Джес, сякаш тя е била...
... най-важното нещо в живота ти,
но така и не си го показал на околните.
Не можех да я заведа в квартала, тя все пак е звезда.
Не си я водел и преди да стане звезда.
Срамуваше ли се? - Не.
Не я водех, защото беше много заета.
Работеше много, репетираше, вярвах в нея...
Даваш всичко за другия, да му е добре, и изведнъж,
най-неочаквано...
... те изхвърлят като старо кисело мляко.
Не е било неочаквано. Не си искал да си признаеш.
Какво да си призная?
Че се срамуваш.
Не от Джес, не от другите, а от себе си.
Не тя се е променила, защото вече е звезда, а ти.
Джес и приятелите й
не са по-стойностни хора от теб и мен.
Само имат повече пари.
Искам да се преродя в жена. Животът ми ще е по-лесен.
Не го искаш наистина.
Да вървим, захладня. - Студено ли ти е?
Малко. - Извинявай. Ето.
Благодаря.
Имаш ли нещо против...
... да спя у вас?
Не искам да се прибирам, Нажуа ще ми надуе главата.
Защо ме гледаш така?
Тъкмо ще те закарам и няма да се връщам.
Добре.
Мечтая си да обиколя света.
Знаеш ли, че стридите са афродизиак?
Гладен ли си? - Ще ми отвориш ли една?
Ето.
Какво правиш?
Чакай, искам да усетя стридата.
Усещаш морето.
Не мога да повярвам!
Никога няма перла, случва се супер рядко.
Наистина ли? - Да.
Прекрасна е!
Ще се прибирам.
Не знам какво смяташ, но...
Предлагам засега да не казваме на никого.
Не ти ли прилича на Барак Обама? - Не.
Все пак ще му сложа сърчице,
защото става за креватна любов.
Така ли го наричаш? - Да.
Имам нужда да ми помогнеш. Брис ми е сложил "лике".
"Лайк". - "Лике".
Както кажеш. - Бивш учител е,
но не казва, че танцува добре, а че умее да си движи ханша.
Той да не е прасе?! - Прасе ли?
Все пак ти ще преспиваш у тях. - Като стана дума за преспиване...
Правил си секс, нали?
С кого? - Няма да ти кажа.
Няма ли? - По-нататък.
Здравей.
Как си?
Не съм добре.
Дойдох да ти върна банския. - Добре.
И да ти се извиня. Не започнахме добре.
Сънувах странен сън.
Ти беше гол, нямаше бански. И аз нямах.
Помежду ни плуваше един бански, бяхме в морето,
сред разни миди и раци... - Виж ти!
Не искам да сънувам такива неща, а да заровим томахавката.
Да се помирим, да излекуваме раните.
Не искам между нас да има бански, а бяло знаме.
И да го носим двамата.
Не знаех, че чак толкова държиш на Джес.
Аз се появих, стъпках те... - Не си.
Не те стъпках, но те унизих, а ти се държа на ниво.
Аз съм известен, което е хубаво.
Хората ме спират на улицата,
хубаво е, но нищо не значи, не е важно.
Важно е друго - че съм лайно.
Не си, защо говориш така?
Постъпката ти днес е достойна. - Хайде да вечеряме заедно.
Ти, гаджето ти... Как се казваше? - Джес. Тоест Лила.
Да вечеряме ти, Лила, аз.
Да седнем като големи хора, да ни е приятно.
Не съм убеден, че е добра идея.
Няма да си тръгна, докато не приемеш.
Трябва да приемеш, трябва.
Не мога, не се обиждай... - Не се обиждам, няма за какво.
Идваш утре, точка по въпроса.
Донесох ти рогчета.
Благодаря. - Моля.
Джакомо дойде,
покани ме на вечеря...
... у Джес.
Искам да дойдеш с мен.
Защо прие? - Някак се почувствах длъжен.
Беше неочаквано, не го премислих.
Той иска да няма напрежение. Прецених, че е добре.
Така ще отворя нова страница.
Джес е минало, честна дума.
С теб ми е добре.
От 10 години... - ... сте приятели и сте се влюбили.
За мен любовта е форма на приятелство,
но с чукане, пардон.
Не бих го казала точно така...
Всички се чукат, но... - Разбрахме те!
Как го правите? Сигурно е трудно да играете роли, да се преструвате.
Аз не мога да се преструвам, че плача, например.
Като всяка друга работа е. Аз не бих се справил с неговата,
не мога да отварям стриди,
но мога да се разплача, и то с лекота.
Да се разплачеш просто така?
Е, не точно сега... - Защо?
Ами ако ти кажа, че виното ти е гадно?
Искаш да се разплача? Все едно ми го казваш наистина?
Кажи го пак. Чакай, ще те попитам. Харесва ли ти виното?
Обичам вино, но твоето е гадно.
Според мен не е лошо. - Това е игра.
А толкова исках да ти хареса...
Пошегувах се... - Ето това е.
Значи ти... - Да.
Много си добър. - Елементарно.
Но да се преструваш, че обичаш, не е лесно.
Това е работа, не е наистина. - Понякога е.
По-често не е наистина.
Да, но в конкретния случай още щом се срещнахме,
всичко беше ясно.
Изведнъж сякаш ни удари ток, не знам как другояче да го кажа.
Истина е, така беше. - Да, да.
Не беше ли ясно, че сме един за друг?
Ела в банята да го промием! - Ножът се хлъзна...
Бързо! Със студена вода!
Спокойно, знам какво да правя.
Ето затова не се и опитвам да отварям стриди...
Добре ли си? - Да.
Когато се бия, целият съм в рани.
Каквото и да правя, раздавам се, никога не се скатавам.
Правя всичко на макс. Като бивол. - Ти ли си като бивол?
Да. Без проблем.
По-скоро си като мравояд. Сещаш ли се?
С удължена муцуна е и яде мравки.
Да, само че недей да подценяваш мравояда.
Доста непредсказуемо животно е.
Не го подценявай. Никак не е лесно да намираш мравки.
Джакомо си го бива.
Имаше ли нещо между вас, докато бяхме заедно?
Не. - Кажи ми истината.
Нямаше нищо. - Ти ме заряза заради Джакомо.
Ти вече не ме гледаше влюбено, не бях щастлива,
а ти искаше да се женим, затова те зарязах.
Не заради Джакомо! Той няма нищо общо!
Аз те обичах.
Знам, но само това не стига!
Далече ли е банята?
Бебчо, какво става?
Сигурно се бавят, защото...
Ще дойдат, не се притеснявай.
Извинявай, изтощена съм. Случи ми се поредната гадост.
Какво стана? - В работата.
Разкажи ми.
Махат ме от сериала. Героинята ми умира.
Не може, ти си в главната роля! - Може.
Правят нов сериал само с героя на Джакомо.
Решено ли е вече? Да не ти пука!
Талантлива си, нямаш нужда от тях!
Страх ме е. Толкова драпах за тази роля...
Пука ми, имам да плащам наем.
Ще има и други роли. Ще се справиш.
Вярвай в себе си. - Изтощена съм.
Знам, но... Не се тревожи.
Вярвай в себе си. Аз вярвам.
Казваш го от любезност.
Не, искрен съм.
Как е ръката ти? - По-добре.
Бебчо, наред ли е всичко?
Дали да не отидем до болницата? - Няма нужда.
Все пак, ако раната е дълбока, трябва да се зашие.
Ще ми мине.
Позабавихте се. За какво си говорихте?
За всичко и нищо. - За сериала.
Да, да си поговорим за сериала.
Можеше да е доста по-добър.
Ядосвам се. Казвал съм и на Джес. Все повтарям на режисьора:
"Човече, дай свобода на актьорите, нека импровизират."
Обаче той не ме слуша. - Напротив, режисьорът те слуша,
много е доволен от теб. - И от теб, бебчо.
Джес, ти си чудесна актриса, не се съмнявай.
Не спирам да му повтарям: "Тя е звезда."
Направо си е за Холивуд.
За мен тя е втора Одри Хепбърн.
Какво ти е? - Тръгвам си.
Чакай, какво стана?
Лила, почакай, не си тръгвай!
Какво стана? Кажи ми!
Кажи ми! Защо си тръгваш?
Наистина ли искаш да чуеш? - Да.
Какво беше това?
Кое?
Ти ми каза да дойда с теб,
да седя на една маса с тези хора...
Аз не съм като нея,
никога няма да бъда, аз не съм актриса.
Извинявай.
Още ли си влюбен в нея?
Не знам.
Повече не искам да те виждам, никога вече.
Защо говориш така? Почакай!
Лила!
Ти пък какво разбираш от рап? - Мил си.
Знам, че съм мил. - Казвай се Калимил, не Калиду.
Но днес ще съм Кализъл. - Тогава се вживей в образа.
Ето, Кализъл съм.
Здрасти. Имате ли пет минутки?
Дойдох да ви кажа, че съм... голям тъпак.
Не биваше да ви говоря така на партито, разкайвам се.
Извинявам се. - Не може сам да си се извиниш.
Така е. - Не искаме думи, а действия.
Стига де, знаете колко ви обичам.
Щом ще ни се обясняваш в любов, да беше дошъл с цигулка.
С цигулка и носни кърпички, та да понесем такава емоция.
И вложи повече чувство, че не си убедителен.
Представи си, че ти простим.
В твоите представи ще станем ли част от кастата на читавите?
На богатите, красивите и умните от партито?
Веднага. - Вече сме му симпатични.
Добре, убеди ме. Великодушно ти прощавам.
Хайде, прости му! - Ти полудя ли?
Виж го колко е отчаян, виж го откога не се е подстригвал.
Дай да го одерем, да му измъкнем парите.
Вземи една паничка и събирай.
На колко оценяваш приятелството ни? - Казвай цифра.
Честно ли? - Казвай, колко?
Не се измерва с пари.
Започна да го увърта!
Плащай, плащай!
Здравей.
Дойде да хапнеш ли? - Не.
Дойдох да говоря с теб.
Исках да поговорим. - Така ли?
Може ли да почака? На работа съм.
Извинявай, че дойдох, но понеже не си вдигаш телефона...
Искам да ти кажа нещо важно, съвсем набързо.
Слушам те.
С Джакомо се разделихме. - Гадост!
Всъщност е хубава новина.
Така е по-добре.
Дадох си сметка, че си ми липсвал.
Разбрах каква грешка направих и изведнъж...
Все още искам да се оженим.
Ако още ме искаш.
Кажи ми, че още ме искаш.
Работата се трупа, побързай. - Ей сега идвам.
Може ли да дойда утре у вас? Ще се чуем.
Аз, побързай. - Идвам.
Как си? - Добре. Ти?
Чудесно.
Желая те.
Харесва ли ви? - Много е вкусно.
Великолепно е, мамо. - Благодаря, скъпи.
Вкусно като готвено от... - От мама.
Джес, много се радваме, че дойде вкъщи.
Благодаря. - Рядко идваш.
Затова, като дойдеш, съм щастлива.
Приятно ми е, благодаря. Освен това...
Да?
Ще се женим.
Страхотна новина!
Наистина ли се радваш? - Разбира се, такава хубава новина!
И ние се радваме. Нали?
За вас и за любовта ви! - Благодарим.
Я какъв си потаен! Не ни е казал. Не се прави така!
Изчаквах подходящ момент. - Сега ли е?
Да, кускусът.
Аз пък се радвам, че ще си върна стаята
и повече няма да се натрапваш.
Хайде, да вдигнем наздравица.
За сватбата!
Засега е само годеж. - Тя се шегува. Много обича.
Наздраве, мамо! - Не се знае дали ще има сватба.
За твое здраве, сине.
Толкова те обичах...
Господи, защо?! Защо точно ти?!
Тя си отиде, Гереро. - Не е.
Не си е отишла, още е тук.
Мъртва е. - Не, не е!
Напротив. - Не е мъртва!
И стоп! Добре се получи.
Стана ясно, че е мъртва.
Приятели, беше чудесно! Последният план с Джес!
Да я аплодираме!
Благодаря ти, скъпа.
Браво! - Беше убийствено.
Да, яко е да умреш така...
Според мен умря изключително добре.
Умря перфектно.
Странно, защото не ми се умираше, но умрях.
Всички големи актриси умират от време на време.
Катрин Деньов никога не умира! Извини ме!
Джес, каква Катрин Деньов?
Здравей. Как си? - Добре.
Много мислих и осъзнах...
Радвам се, че се събрахте. - Наистина ли?
Много се радвам за вас. Създадени сте един за друг.
Когато напусках Джес, й казах: "С Аз трябва да сте заедно."
Разбрах го още като ви видях. - Значи ти си я напуснал, така ли?
Ами...
Можеше и тя да ме напусне, да се напуснем взаимно...
Хората се напускат, а и всеки напуска този свят.
"Всеки си тръгва и става на прах."
Бенедикт 16-и го каза. - Той ли?
Да. А вие с Лила приключихте ли?
Да, но и ние като вас с Джес си запазихме добрите отношения.
Харесвам това момиче. Когато я доведе, си казах,
че мацка с такава грива не е лесна, а аз обичам такива.
На такава жена й трябва...
... мъж в панталони...
Не че ти не ставаш, не се обиждай, но не й трябва някой мухльо:
"Хайде да идем в "Макдоналдс". Я да си стоим вкъщи."
На такава мацка й трябва мъж, който да се раздава на макс.
Хубаво е, че сте в добри отношения.
Предлагат ми роля на медицинска сестра, разведена,
сама се грижи за децата, защото бившият й мъж й е шеф.
Хубава роля, харесва ми.
Представяш ли си ме в бяло? - Да.
Досадно е да се обличаш в един цвят.
Предлагат ми и да играя полицайка. - Пак ли?
Да, но по-специална полицайка -
разкрива престъпления, преди да са извършени.
Малко като в "Специален доклад".
Виж, тази стана много хубава. - Не я искам, махни я!
Не съм гладна. Не се обиждай.
Нали виждаш, че се готвя за роля?
Трябва да пазя линия. Важно е, знаеш.
Стига си ме охранвал,
с теб ще стана лоена топка.
Коя роля да избера?
Медицинска сестра или полицайка?
Не знам. - И аз. Не мога да избера.
Не съм сигурен... - И аз, нали затова те питам!
Ще изляза да се разходя.
Добре ли си?
Какво ти е?
Погледни ме.
Какво има? - Не съм щастлив.
Какво означава това?
Означава, че...
Че не съм щастлив... с теб.
Какво да направя? Искам да си щастлив.
Вече нищо не можеш да направиш.
Твърде късно е.
Моля те, не плачи.
Така е по-добре.
Виж колко е красива и без пластични операции.
А не като останалите актриси с лабатомия.
"Лоботомия". - Нали това казах!
Направи ми място!
Какво правиш тук, Аз? - Донесъл ни е добра новина!
Разделил се е с Джес. Завинаги.
Това шега ли е?
Не е шега, мамо. Скъсахме, край. Няма да има сватба.
Защо така? Щеше да се ожениш за чудесно момиче.
Помисли какъв шанс изпусна. - А тя не изпусна ли своя?
Или аз съм беден глупак?
Говориш глупости.
Ти го каза. - Не съм.
Напротив, намекна го. - Нямах това предвид.
Тя имаше предвид, че ти постоянно се отмяташ.
Ту си с нея, ту не си. Като в сапунен сериал.
Аз съм на сайт за запознанства и не мърдам оттам, а ти...
Проблем ли е? Внукът ми има пълна свобода.
Не си дава сметка за шанса... - За това става дума, мамо!
Не се ценя, защото вие не ме цените!
Не ви е грижа какво изпитвам, не ме слушате!
Писна ми! Понеже съм мъж, чувствата ми са без значение ли?
Не, имам право да бъда мъж, човек, и то достоен!
Сирано дьо Бержерак номер две.
Човекът страда. - Върни се!
Ела, шегуваме се.
Не биваше така.
Баба ми така ме посъветва.
Ако престоя така 24 часа, ще дойде жената на живота ми.
Заровен съм от половин час,
а вече минаха три мацки.
Аз, ще те помоля за нещо. Две хлапета ми направиха гърди.
Махни ги, че ще ме прецакат.
Според мен ти отиват. - Не, моля те, махни ги.
Едрогърд е като Шварценегер, остави му ги.
По-леко, моля. И какво, с една ли ме оставяш?
Лила няма ли да идва?
Лила няма ли да дойде днес? - Защо питаш?
Само питам. - А защо питаш?
Просто така.
Има ли нещо? - В смисъл?
Говорих с нея и тя ми каза нещо.
Ей, очите ти светят.
Приличаш на колежанин,
преживяващ първите си любовни трепети.
Целият сияеш.
Това между Лила и Аз си беше очевидно съвпадение.
Усещаше се. Като две енергии, които...
... се търкаха помежду си и...
И произведоха искра,
но дали от искрата ще пламне огън, от теб зависи.
Ахмед, ти знаеш. Къде е Лила?
Където е планетата Венера... - Не започвай, че се дразня.
Казвай къде е. - Видях я на платноходката й.
Отплава към залива. - Отиваме!
Ето я там! - Кажи й, че е неземно красива.
Прави й реални комплименти!
Скачай! За Лила! - За любовта!
Не гледай надолу! - А къде да гледам?
Гледай, но напред!
Скок! Скок!
Давай, момче! Правиш го за Лила! За нея си готов на всичко!
Без паника, справяш се! - Ритай с краката!
Не гледай надолу! - Остави акулата да те отмине!
Аз?
Какво правиш?!
Лила...
Скъсах с Джес.
Осъзнах, че съм сбъркал.
Скъса с Джес и дойде при мен? - Да.
Сега е различно.
В сравнение с какво? - С преди. Промених се, готов съм!
Кое те накара да размислиш?
Тя. Осъзнах, че не искам да прекарам живота си с нея.
Не говоря за нея, а за нас.
Да, за нас.
Мислех, че това искаш.
Досега нито веднъж не помисли за мен.
Твоите желания са най-важни.
Убеден си, че искам това ли?
Не, не си го мислех. - А какво?
В паника си, съвсем сам си,
сети се за приятелката си Лила и дойде.
Не, съжалявам.
Не съм готова, когато ти пожелаеш.
Ще те закарам до брега, така ще е най-добре за всички.
Ти как би постъпила на мое място?
Помисли какво би я зарадвало.
Накарай я да мечтае
и я изненадай.
Лила, съжалявам за всичко.
Не знаех какво да кажа, не исках да съм чувствителен.
Ти си жената, която исках да бъда.
Моля те, ела на Празника на стридата.
Лила, здравей. Така се радвам да те видя!
Мила моя, много си хубава.
Не бях добре с тая моя захар, която скача нагоре-надолу,
но ти ми вдъхна живот, защото нали скоро ще умирам...
Бабо, бабо, не сега, после!
Имаме изненада за теб.
Стой тук, не мърдай.
Никога не ме оставяш да говоря!
Не знаех как да ти кажа, че...
Влюбен съм в теб, Лила.
А ти какво искаш?
Харесвам чувствителни мъже.
Еха!
Знаеш ли,
когато стридата плаче, се образува перла.
Да хвърлим мъката в морето, а?
Едно, две, три!
Превод ПОЛИНА НИКОЛОВА
Филмът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО