Hör upp, hörni! Om det måste pekas fingrar-
-så vet vi vilka vi ska peka på.
De har högkonjunkturen och stigande aktiekurser som sin skottsäkra väst.
- Men vems pengar är det? Är de mina? - Nej!
- Är de era? Jag hör er inte. - Nej!
Och trots all dessa rikedomar som de samlar på sig-
-så har de mage att anklaga oss för att försöka förstöra samhället-
-med vår politik som främjar lika lön för kvinnor-
-likabehandling oavsett ras för alla och fri sjukvård för alla!
- Vad säger vi? - Game over!
- Säg det som om ni menar det! - Game over!
De kallar oss inhemska terrorister-
-när det är de som hindrar våra mänskliga rättigheter-
-med brutala hot och splittrande politisk krigföring.
Pengahunger och otyglad makt är det enda som de känner till.
Men nu har vi nåt att säga!
- Säg det! Säg det! - Säg det!
Om ledarna för USA:s regering-
-inte respekterar sitt folk-
-så respekterar inte folket dem!
Sofia! Sofia! Sofia!
Sofia! Sofia!
SOFIA FLORES TILL KONGRESSEN
FLORES SOM PRESIDENT!
Kan du...
Sak samma.
Ma'am. Ledsen för det där.
- Hoppas jag inte får dåligt betyg nu. - Nej.
- Kom igen, era fega jävlar! - Allihop, backa!
- Vi vill ha den jävla spionen! - Det går inte. Backa nu, snälla!
Ge hit slynan! Annars matar vi T och Rex med er en bit i taget.
- Är du Robinsons man? Tur att du kom. - Har du ringt den lokala sheriffen?
Så klart inte. Nån måste ha ringt dem när jag började skjuta på dårarna.
Jag fick panik.
- Vad har du gjort? - Jag har inte gjort nånting.
Dårarna är redo att begrava dig i en grund grav, så nåt måste ha hänt.
Jag har varit här ute i snart två år och spelat rasist bland svinen här-
-och det har gjort mig konstig.
Jag började slarva. De hittade några mikrofoner och spårade dem till mig.
Sluta, specialagent Davidson. Jag behöver att du tänker klart.
Jag trodde att det var ditt jobb att rädda mig ur såna här knipor.
Det stämmer. Och det ska jag göra.
Kom igen, subba! Kom ut nu!
- Du är för ful för att vara så dum! - Du ska få smaka på lite hagel.
Backa nu innan nån blir skadad!
- Vem vill ha ett extrahål i skallen? - Vi pangar dem som ett fyrverkeri!
- Subban. - Spring!
- Kom! - Vad händer?
- Tillbaka! - Ta slangarna!
Kliv in i bilen. Lägg dig ner.
Kom igen! Kom igen!
Subtilt.
Kan vi komma till saken nu? Ber du mig officiellt om hjälp?
För om du gör det så tror jag att jag har ett par lösningar.
Okej då. Jag sköter det. Vi hörs snart.
Presidentens stabschef ogillar skarpt polisens insats mot demonstranterna.
Jag visste inte att FBI sköter publikkontroll vid Vita huset.
De vet åtminstone vem de ska ringa när de vill att nåt görs rätt.
Alla dessa politiker jagar sina egna skuggor. Om de vill bli omvalda-
-så måste de skärpa till sig och förstå vad som fick dem valda.
Rädsla. När folk är rädda att förlora sina jobb, pengar eller liv-
-vill de att staten ska skydda dem.
Så om nickedockorna vill styra upp omedgörliga demonstranter-
-ge dem då rädsla.
Tur att de har dig, Gabe.
Jobbet handlar bara om att hitta kreativa sätt att bevara ordningen.
- Jaha... Davidson? - Hon är rätt så omskakad.
Jag släppte av henne vid en lokal. Hon blir uppsnyggad och förhörd.
Är det inte det ena så är det det andra.
Djupinfiltratörerna är som fåglarna som flyger in i rutorna här.
De sprattlar som bara den, men till slut sansar de sig.
- För det mesta. - Vilket slöseri.
- Tur att vi fick ut henne alls. - Det var inte tur.
Vi har ett äss i rockärmen. Dig.
Och som alltid uppskattar jag att du får det att hända, Travis.
- Hej, prinsessan. - Morfar! Vart tog du vägen?
Jag sökte av området. Kusten är klar. Nu äter vi tårta.
- Bo hos dig? - Jag vill prova ett normalt liv.
- Bli mer aktiv i hennes värld. - Gå i pension?
Är Gabe med på den planen?
- Du har inte ens vågat säga det. - Det är knepigt. Det ska jag. Snart.
- Öppna det! Öppna det! - Är det en väska?
Kanske ett par helger i månaden. Nån vardag ibland, om det funkar.
Du har fullt upp på sjukhuset. Så här kan jag avlasta dig.
- Och det vore bra för henne. - Hur vet du det?
Hon föreslog det. Hon gillar mig.
Och hon vill ha en mansfigur i sitt liv på fast basis.
- Pikar du mig för mitt kärleksliv? - Inte alls.
Det var inte ditt fel att den odågan stack.
Det kanske hon vill, men jag är inte säker på-
-att hon behöver en som är toknojig.
- Så illa är det inte. - Hur många utgångar?
- Utgångar? - I byggnaden. Hur många utgångar?
Vad är det? Vad är det?
Ja!
Hon kollar att alla dörrar i huset är låsta.
- Bra. - Varje heltimme.
- Det kan vara ärftligt. - Eller så lär hon sig av dig.
Först är det låsen, sen blir det fönstren, gasspisen, elen.
- Hon vill ha pistol när hon är tio. - Det är ett par år för tidigt.
Jag hanterar det, jag har koll. Dessutom är lite paranoia sunt.
Man vet aldrig vilka dårar som lurar. Jag lär henne bara att skydda sig.
Där har du fel. Du tror att det handlar om att skydda henne.
I realiteten kan det vara du som gör henne galen.
Tre. Eller fem.
Huvudentrén, branddörren till höger, lastkajen på baksidan.
Två till om man räknar fönstren på toaletterna.
Jag var ingen jättebra make eller pappa och kan inte ändra på det.
Men ger du mig chansen så vill jag vara den bästa morfar jag kan bli.
Är detta för Natalie eller för dig?
- Tack, morfar. Jag älskar den! - Varsågod, sötis.
Washington News Cycle.
Jag passar.
- Passa! - Drew.
Sofia Flores död är en tragedi. Men att kalla polisen kriminell-
-för att de inte lämnar ut bevis är ingen nyhet. De gör sitt jobb.
Jag skrev om henne för att hon var sin generations röst-
-och ledare för en viktig rörelse och så blir hon ihjälkörd av en smitare.
Allt tyder på att det var fel tid, fel ställe och ren otur.
Nej, nej, nej! Herregud...!
- Det kommer att svida. - Suven hade inga plåtar.
Föraren använde falskt namn. Det är skumt.
Suven var väl ny och föraren var kanske illegal immigrant.
Om vi inte skriver nåt om det blir det som om det aldrig hade hänt.
Det kan vara sant. Det du skrev är inte det.
Jag förstår att du känner för rörelsen.
Men nyheter bygger på fakta. Hitta dem först, skriv sen artikeln.
- Du kan inte parkera här. - Okej. Ja, ja. Jag ska flytta den.
- Skjutvapen! - Upp med händerna!
- Jag kan förklara. - Stick ut händerna!
Kliv ut ur bilen!
Händerna i nacken. Rör dig inte.
Stilla, ditt jävla as!
Fortsätter du på det här viset så kommer du aldrig ut härifrån.
Jag är här för att hjälpa dig, men då behöver jag veta mer.
Vad tänkte du göra?
Polisen hittade sprit, piller och en pistol i din bil.
Tänkte du sätta en kula i din hjärna?
Du ville kanske hämnas. Var du där för att döda nån? Råna en guldsmed?
- Jag förvarade pistolen i bilen. - På passagerarsätet?
- Jag tänkte inte klart. Okej? - Gör du det nu?
Okej, Dusty. Min tid är slut.
Du får gärna stanna här, eller så kan vi gå ut härifrån tillsammans.
Men för att göra det måste du vara ärlig mot mig. Vad gjorde du?
Jag skulle prata med en journalist.
- Kvittera här för Dusty Crane. - Vi säger att han aldrig var här.
Tack.
- Vart ska vi, chefen? - En trevlig, tyst och säker plats.
- Där jag blir omprogrammerad? - Där du kan reda ut dina prioriteter.
Sen till ett fältkontor i en håla där de kan kolla mig medan min själ dör?
Eller så övervinner du problemen för att rädda din lovande karriär.
Jag gillar dig, Dusty. Jag gillar din passion, ditt jobbengagemang.
- Men du skulle göra ett dåligt val. - Nej, det var rätt val.
Fel. Du svor en ed. Du måste hålla löftet.
Samarbeta med mig, så pratar jag med Robinson och får igång dig igen.
Du fattar inte. Det har ballat ur. Vi går över okränkbara gränser.
Vi avgör inte var gränserna går. Du behöver bara lyda order.
Du är lojal med det förgångna.
Alla klarar inte nervspelet som följer av djup infiltrering.
Mitt i det är det svårt att avgöra vad som är upp, ner, rätt, fel.
Men du är smart och jag räknar med att du ska klara det.
Gör allt du måste göra med mig. Jag följer inte FBI:s regler mer.
Vi får väl se.
Fan, fan, fan!
Är det här min omskolning börjar?
Handleden.
- Morfar! - Hej, sötis.
- Förlåt att jag är sen. Skön kram. - Det är okej. Jag vet att du jobbar.
Ja. Är du här helt själv?
Inte nu längre. Ska vi gå? Det är vår kväll.
När du inte svarade ringde miss Lewis till mamma på sjukhuset.
- Så nu ska jag vänta på henne här. - Jaha.
Men det betyder inte att du inte kan stanna här hos mig.
Absolut inte.
Hörru, grabben! Kom här.
Är du en brottsling?
Om det är ett brott att säga sanningen så är jag det.
Jag hade inte gjort det där.
Fina märken. Får jag kolla på ett?
Rolig utflykt. Vilka är de här två?
- Det är jag och det där är mamma. - Då måste det där vara jag.
Nej, din dumsnut. Det där är en främling.
- Vad gör främlingen? - Spanar på oss.
- Varför? Har nån spanat på er? - Jag vet inte.
Du måste veta det!
Förlåt, Natalie, det är okej. Du måste vara alert som jag lärt dig.
- Men det är jag ju. - Säg till om okända pratar med dig.
- Okej, det ska jag göra. - Duktig tjej. Tack.
- Ska några bovar skada dig? - Skada mig? Nej. Varför tror du det?
- Mamma sa att ditt jobb är farligt. - Oroa dig inte, hon överdriver.
Det är inte så farligt. Inget kommer hända mig eller dig.
- Eller mamma? - Eller mamma.
- Mamma! - Hej, sötis. - Morfar.
Dusty! Gör inte det här!
- Du har en beundrare. - I ett slott, med hjärta av guld?
På linje 3. Dina sista artiklar om Sofia Flores hade inspirerat honom.
- Sluddrade drömprinsen fram orden? - Han kunde lova dig en het nyhet.
- Säg bara vad det är. - Inte på telefon. De lyssnar alltid.
Jag kommer till dig.
- När? - Om fem minuter, kanske?
- Undan! Ur vägen! - Nej!
Akta!
Undan!
- Vad fan gör du? - Jag ska lätta mitt samvete! Se upp!
Ur vägen, undan!
Nej, nej, nej, nej!
- Är du Mira? Jag skuggas. Kom. - Vad exakt handlar det här om?
- Det är jätteviktigt. Vi hörs sen. - Nej, vänta!
Crane är den sista på planeten som jag vill ska prata med pressen.
Han borde sitta på en sluten psykavdelning.
- Natalies skola? Hur fan tänkte du? - Förlåt, jag tänkte inte.
- Dålig tajming, uselt omdöme. - Sa han nåt till dig?
Han hade moraliska skrupler. Han sa att vi gick över gränsen.
Det måste vara skönt att vara så naiv. Var det allt?
Han hade slutat följa FBI:s regler.
Att döma av hans sopbilsframfart så är jag benägen att tro honom.
Han är livsfarlig. Blir det en nyhet så blir jag angripen från alla håll.
Jäkla fluga! Jag har inte haft en sån på mig sen Margaret dog.
- Ja, hon hade en gåva. - Verkligen. Signe henne.
Att låta Crane glida dig ur näven är inte likt dig.
- Mår du bra? - Ja, jag har bara varit lite disträ.
Du behöver inte dölja det för mig. Vad är problemet?
- Jag försöker umgås mer med Natalie. - Och?
Amanda litar inte på mig, på goda grunder. Jag behöver ändra på det.
Kan jag hjälpa till på nåt sätt?
Faktiskt, Gabe... Jag har tänkt.
- Det är kanske dags att sluta nu. - Nej, nej.
- Det är inget alternativ. - Det har varit 20 oförutsägbara år.
Jag vet ingenting om mina uppdrag. Det gör det svårt med relationer.
Nu behöver Natalie stabilitet i sitt liv och jag vill ge henne det.
Jag förstår vikten av familjen. Se bara på mig.
Men det du gör är helt avgörande och viktigt arbete.
Våra agenter riskerar livet och sin mentala hälsa.
Och när de går vilse behöver jag att du hämtar tillbaka dem-
-innan de får horn.
- Rädda duktiga agenters själar. - Kosta vad det kosta vill.
När väl Dusty sitter i en cell och jag har nyckeln-
-hittar vi på ett sätt för dig att umgås mer med din dotterdotter.
Överens?
Jag kollade våra bilder på killen. Våra vakter kände igenom honom.
Samma kille greps för att ha slagits med poliser på andra sidan gatan.
- Är din slagskämpe killen som stack? - Du ser sliten ut. Sov du nåt i natt?
- Vad menar du med 'sov'? - Spela in matcherna och se dem sen.
Det är som att hoppa till magknipet utan att först njuta av godsakerna.
Jag ringde alla stans polisstationer. Ingen uppgift om att han gripits.
- Det känns som en ny Mira-specialare. - Är inte det konstigt?
Han kanske släpptes för att undvika en polisvåldsanmälan.
Han bankade skiten ur fyra snutar.
Okej. Du har kanske rätt.
- Hur lyder rubriken då? - Jag har varken utkast eller vinkel.
Han kontaktade mig. Han kan vara en legitim källa.
Eller en dåre som vill gå viral.
Så... ingen bank- eller kreditkortsaktivitet?
Okej. Under Dustys täcknamn då? Hans sista kända täckmantel var...
Jag förstår. Håll ett öga på det, snälla. Tack.
Nej, din dumsnut. Det där är en främling.
Spanar på oss.
- Har du honom? - Ja. - Morfar!
- Hej, smulan. Var har ni varit? - I parken och flugit med min drake.
- Det låter kul. Fick du upp den högt? - Nej, jag kunde inte springa så fort.
- Men mamma kunde. - Bra jobbat, mamma.
- Gå in och tvätta händerna. - Stannar du och käkar med oss?
- Vi ska äta hemmagjord pizza. - Jag älskar pizza.
Då käkar vi pizza.
- Det där var fyra gånger. - Fyra? Är du säker?
Kör igen. En, två, tre.
- Vad gör du? - Installerar bevakningskameror.
- På mitt hus? - För att skydda Natalie och dig.
Jag borde säga tack och vissa hade nog tyckt att det var snällt av dig-
-men du måste fråga mig om lov.
- Jag var rädd att du skulle säga nej. - Antagligen.
- Hon ritar spanande främlingar. - Vad gör henne alltmer paranoid?
Okej, förlåt. Jag skulle ha frågat.
Jag har klantat mig flera gånger. Men jag försöker faktiskt fixa det.
Natalie behöver inte en fixare som du.
- Du låter precis som din mamma. - Före eller efter hon lämnade oss?
- Jag är orolig för dig, pappa. - Det finns inget att oroa sig för.
Just därför. Du kanske inte ser det, men du är inte pappan som jag minns.
När jag var barn var du gulligt egen. Servade min cykel varannan månad-
-kollade lås och fönster på nätterna och kollade upp kompisars föräldrar.
Dina egenheter nu är inte egenheter. Du måste inse det och hantera det.
Ibland undrar om jag din störning eller ditt skitjobb förändrade dig.
Sätt upp kamerorna. Men gör inget mer utan att fråga först.
- Vill herrarna ha nåt att dricka? - Nej tack, ma'am.
Specialagent Lockhart. - Specialagent Wallace. Kom in.
- Låt inte pösbrallan knäcka dig. - Tänk att Sarah köper hans lismande.
Hon är för smart för det. Jag tror att hon gillar det.
Jag hittade det här på polisnätet. Är det din kille?
Jag tror det.
Inte direkt en drömdejt, men han är rätt snygg.
'Efterlyst av polisen, tros vara beväpnad och psykiskt störd.'
Ska jag vara nyfiken eller rädd för vad han ville berätta?
Antagligen både och.
'Innehav.'
'Störande av ordningen. Synnerligen grov misshandel.'
- Mira Jones? - Kanske.
Jag har information om din story. Han som sprang iväg.
- Har du ett namn, agent? - Jag är ingen agent. Stäng av den.
- Vem är han? - Det får du säga.
- Varför träffade du honom? - Varför jagade du iväg honom?
Har han kontaktat dig igen?
Han jagas för flera brott. Vet du var han är så skyddar du en brottsling.
Tack för att du kom och sa det. Little Man är rastad, icke-agenten.
- Han behöver psykiatrisk vård. - Ja, jag läste om Dustys problem.
- Du abonnerar inte på polisnätet. - Förekommer han på polisens nät?
Är vi klara? Jag tror att vi är klara.
Jag vet inte varför han tog kontakt med dig, men en sak ska du veta.
Han är inte en källa som kan lyfta din gryende karriär. Släpp det.
Du hotar mig. Du vet inget om mig eller om min gryende karriär.
- Vet du vem James Van Dorn är? - Nej.
Mr Van Dorn och hans fru bodde i ett fint hus vid Montrose Park.
Massa plats för dem och deras tre barn. Men det räckte inte för honom.
Han låg med sekreteraren och fick en dotter som han inte ville veta av.
Hon är runt 30 nu och kämpande journalist, bor i en pyttelägenhet-
-och skriver under pseudonym för att hennes far ska slippa skämmas.
Flytta på dig.
Citerar du en psyksjuk källa kan du stämmas för förtal eller avskedas.
Fast i detta fall är bådadera troligt. Här finns ingen story.
- Säger vem? - Jag.
Okej. Tack.
För att du bekräftade att det är en story. Hej då.
Kontaktar han dig så ringer du mig. Förstått?
Tro mig. Spela inte nyhetshjälte. Gör inte det.
- Vi vill inte ha trubbel. - För sent.
Robinson vill bara prata. Vi kör dig dit, så löser ni allt.
Bra plan.
FBI kommer hem till mig och hotar mig för att en labil typ kontaktade mig?
- Han är kanske inte så galen. - Är du säker på att han är FBI: are?
Hela grejen osar lite mysko. Vill du att jag kollar upp det?
- Nej, jag fixar det. - Okej.
Men lägg till lite konkreta detaljer, för just nu hittar du bara på allt.
- Antyder du att jag är den galna? - Nej. Du är den ivriga.
Om det finns en story i det här-
-måste du se det uppenbara och granska vad det skymmer-
-precis som uv-ljus belyser det som det nakna ögat inte ser.
Men om du hittar nåt, träd varsamt.
- Du har ett samtal. - Vänta lite.
- Det är din hemlige beundrare. - Det här är Mira.
MUSEUM FÖR MODERN HISTORIA
En regering är till och med i sitt bästa skick bara ett nödvändigt ont.
I sitt sämsta skick är den ett outhärdligt ont.
Ni tror kanske att dessa ord sas i går kväll i en nyhetssändning-
-om tillståndet i världen nu, men då tror ni fel.
Dessa ord skrevs av Thomas Paine år 1776.
Undan!
- Vi har honom. - Spring inte här. - Detta är en dålig idé, jag lovar.
Det räcker, Dusty!
- Det är dags att komma in. - När dina två rövhål skulle döda mig?
Va? Jag har inte skickat nån för att skada dig.
- Vilka rövhål? - Du lurar inte mig!
Du börjar tappa stilen. Du har mist stinget.
Jag kan ännu hjälpa dig att komma tillbaka värdigt, få tillbaka livet.
- Jag har fått nog av det där livet. - Du kan inte fly. De hittar dig.
- Förräderi ger 30 år till livstid. - Jag kan leva med det.
Du tänker inte klart. Allt ingick i jobbet. Du blev bara för insyltad.
Tillräckligt för att se sanningen. Vi mördar oskyldiga civila hjältar!
- Vilka är vi? - FBI.
Och hur vet du det?
Jag var en av agenterna som fick order att mörda.
Oskyldiga civila? På vems order?
- Robinsons. - Det är en allvarlig anklagelse.
- Jag ska bevisa det. - Jag vill höra allt om det. Dusty!
Vad hände precis?
- Vet du vilka de var? - Nej. Vet du?
- Vad sa Dusty till dig? - Han skulle ge mig...
Vad skulle han ge dig?
- Allt är mitt fel. - Mira.
- Titta på mig. Vad var det? - Dokument.
- Vad då för slags dokument? - Hans ordrar. Bevis.
Har du nåt på hjärtat?
Det är en trist dag, men ärligt talat så hade han för många lösa skruvar.
Eller så hade han en ljus framtid tills någonting...
eller någon drev honom för långt.
- Vet ni ännu inte vilka de två var? - Nej. Vi vet fortfarande inte det.
Han var en av de goda. Han förtjänade inte att dö så där.
Tyvärr för honom blev du distraherad.
Om du hade skött ditt jobb hade vi inte burit dessa kostymer i dag.
Det är tragiskt, men nu är det slut. Vi riktar vårt fokus mot det viktiga.
- Gott om fler själar att rädda. - Ja.
- Vad tittar du på, morfar? - Ingenting, sötis.
- Du och Bäbä ska ligga i sängen. - Jag kan inte sova.
Kom här. Duktig tjej.
- Tänker du på din viktiga pjäs? - Jag tror att jag är orolig för dig.
För mig? Du låter som din mamma. Det finns inget att oroa sig för.
Nåja... Vet du...
Vissa människor lever hela livet i tron att de gör det rätta.
Även om det betyder att de måste göra allt som krävs-
-för att se till att de goda alltid vinner.
Men så en dag vaknar du och inser-
-att du inte är säker på vilka som är de goda mer.
Det får dig att undra: 'Har jag gjort det rätta?'
-'Är jag en av de goda?' -Morfar?
Är du en av de goda?
Jag vill vara det.
Du gör ingen som helst nytta här.
Stick hem. Ta ledigt ett par dar.
Mira?
Hem. Stick.
- Mira. - Hey.
- Följer du efter mig? - Nej. Men jag ville prata med dig.
- Hur är det med dig? - Inte så bra.
Ja... Gillar du whisky?
- Är det här allt som Dusty berättade? - Ja.
- Vad är det här 'Operation U'? - Operation Unity.
Sa han vad operationens syfte är?
De här är betalda.
- Är du skuggad? - Kanske.
Han var djupinfiltratör i Miami och började sniffa kokainet han spårade.
När jag hittade honom i Everglades alligatorbrottades han på skoj.
- Intressant vän. - Inte vän. Gäldenär.
- För? - För att jag räddade hans liv.
- Hur länge har du gjort det där? - Förmodligen för länge.
- Varför gör du det tre gånger? - Jag har tankar som upprepar sig.
Om jag gör nåt tre gånger så kan jag i regel tysta tanken.
Tvångssyndrom.
Ibland gör tvångstankarna mig bättre på det jag gör.
Andra gånger... känns det som att jag borde spärras in.
Vad hände med dig?
Jag... jag klantade mig. Jag gjorde en tjänstgöringsrepa i Vietnamkriget.
Jag var inte ens 20 fyllda. April 1975.
Det var kvällen innan vi hämtade hem alla våra soldater och åkte hem.
- Jag var på patrull med Robinson. - FBI-chefen?
I yngre tappning, ja. Vi pratade om allt vi skulle göra när vi kom hem.
Vi vände in i en mörk gränd där en man skulle våldta en kvinna.
Det var svårt att se, men tydligt var att han var hårdhänt mot henne.
Jag ropade och han vände sig mot oss med det jag trodde var en pistol.
Så... jag sköt honom.
- Dödade du honom? - Ja.
- Vad hände sen? - Kvinnan sprang iväg.
Robinson och jag gick till mannen. Han låg framstupa i sitt eget blod.
'Pistolen' var en whiskyflaska. Robinson vände på honom.
Han var vår chef. Jag fick panik. Men inte Robinson.
Jag kan än i dag höra hans röst: 'Gå bara. Gå bara.' Så jag gick.
Robinson började på FBI, vi tappade kontakten.
15 år senare ringde telefonen. Han hade precis befordrats.
Han frågade om jag ville jobba direkt under honom - inofficiellt.
Han sa att han skulle skydda FBI och jag skulle skydda hans agenter.
Inofficiellt. Då kunde han förneka kännedom om allt du gjorde.
I efterhand så misstänker jag att jag gjorde ett dåligt karriärval.
När man lyder order för att försörja sin familj-
-ifrågasätter man inte sina ordrar.
Oavsett de moraliska följderna eller hur de kan påverka andras liv.
Så utöver att hota journalister, vad gör du mer för olagliga grejer?
- Säg det så har jag nog gjort det. - Som vad?
Inbrott, utpressning, lite fysiskt tvång då och då.
- Mord? - Det står inte på min meny.
Jag bytte inte namn för pappa och hans familj, utan för mammas skull.
Han avskedade henne. Hon fostrade mig själv utan att be honom om hjälp.
- När jag kunde tog jag hennes namn. - Då hade jag fel.
Jaha, mr Block... Vad händer nu?
- Var kom du ifrån? - Vad är Operation Unity?
Det är inget som angår dig.
Jag har alltid respekterat min ställning i vår uppgörelse.
Men i det här fallet vill jag själv avgöra vad som angår mig.
Unity. Sanningen, Gabe.
Det är inte upp till dig att veta. Eller ens att fråga.
Dusty hade rätt. Du mördar oskyldiga. Du kör din egen hemliga operation.
Och när Dusty försökte avslöja den så lät du mörda honom.
Snälla du.
- Vi ska inte prata om det här. - Jo då. Du måste lätta ditt samvete.
Du missbedömer vår relation. Du jobbar åt mig. Du är mitt vapen.
Efter alla dessa år så är det allt jag är för dig? Jisses...!
Du har kort minne, Travis.
Jag lyfte dig ur ditt planlösa liv och gjorde dig till nåt speciellt.
Men glöm inte att jag har detaljerad dokumentation om alla dina lagbrott.
Jag gjorde allt för dig!
Du bör visa mig lite tacksamhet-
-om du och din dotterdotter vill leva ett någorlunda normalt liv.
- Jag hoppar av, Gabriel. - Nej, nej, Travis.
Du kan inte hoppa av. Vi är med i det här till slutet.
- När slutar det? - När jag säger att det slutar.7
Nej. Mitt slut är nu. Just nu.
Duktig kille, Little Man.
Stanna.
Okej, varsågod!
- Hej, Pearl. Vad nytt? - Din artikel har många läsare.
- Vad då? Jag har inte skrivit den. - Kolla på sajten.
FEDERAL VISSELBLÅSARE MÖRDAD
Behöver finputsas, men snygga ordval. Tänk att 'klick' har fler betydelser.
- Gå! - Mira.
- Det var min nyhet. - Inga andra fick komma före oss.
- Du skickade hem mig för att sno den! - Det gjorde jag inte.
- Och du står storyn för nära. - Jag är bara nära att slå till dig.
- Snälla, gör inte det. - Låt bli min story.
Visst... Det finns inga fakta. Det är knappt ens en story.
Okej, okej. Förlåt mig.
Vad då, hon kommer inte? Jag lagar mat till henne just nu.
- Vet du ens vad det var i dag? - Vad var det i dag?
Hennes skolpjäs som du lovade att gå på.
Hon ska nog inte bo hos dig när du struntar i så enkla grejer.
- Jag har många saker i skallen. - Natalie är tydligen inte en sak.
- Okej, jag förtjänade det där. - Ja, det gör du.
Jag kommer över. Jag vill själv be henne om ursäkt.
Nej. Du och din paranoia sabbar allt för dig.
Du får inte göra Natalie osäker och störd. Ta hand om dig själv, pappa.
Vänta. Amanda? Amanda!
Du får inte göra Natalie osäker. Du får inte göra Natalie osäker.
- Du har ringt Mira. Säg nåt. - Hej, Mira. Det är Drew.
Det var taskigt att sno din story. Hoppas att du mår bättre.
Jag måste lägga på.
Du kan inte mena allvar.
- 911. Vad har inträffat? - Jag blir jagad på väg I-66!
Lägg av! Verkligen?!
Lägg av!
- Är du okej, Drew? - Jag vet inte.
Det var taskigt att sno din story. Hoppas att du mår bättre.
Jag måste lägga på.
Fattar du? Man hör det på hans röst. Nånting hände.
Ja, jag hör vad du säger och ser kopplingarna du gör-
-och den slutsatsen känns väldigt logisk just nu, men...
Men att FBI-chefen lät mörda Drew för att han publicerade en story?
- Det låter galet, va? - Ja.
Hör på, vännen. Vi är alla förkrossade.
Men det var säkert bara en olycka eller vägilska eller nåt sånt.
Men att sitta här och leka detektiv kommer inte att lösa nånting.
Inte heller en konspirationsteori.
- Dusty kallade det 'Operation Unity'. - Det kan betyda vad som helst.
Dusty sa att FBI gick över gränsen och mördade oskyldiga civila.
Han kontaktade mig på grund av mina artiklar om Sofia Flores.
Jag förstår inte.
Sofia Flores var en oskyldig civil- person som dog i en trafikolycka.
Om det nu var en olycka.
Så FBI mördade henne och Dusty blev arg?
Kanske.
Om det är sant och som världen är nu så kan det utplåna FBI-ledningen.
Det borde det göra.
Du förstår att om du har rätt och vi hanterar det på fel sätt-
-så kan vi båda sluta som Sofia och Dusty och kanske Drew?
Vill du ändå gå vidare?
Beklagar. Numret du har ringt är inte i bruk.
Kontrollera numret eller försök igen.
KAMERA INTE ANSLUTEN
- Er dotterdotter går inte här längre. - Sen när?
- Sen några dar tillbaka. - Sa hennes mamma vart de skulle?
- Nya skolan behöver hennes papper. - Ingen har begärt att få dem.
Jag vet inte vad som har hänt. Vi brukar meddelas i god tid...
När slutade Amanda på sjukhuset?
Nej, nej, allt är bra.
När hörde du av Natalie sist?
Amanda.
När slutade Amanda på sjukhuset? När hörde du av Natalie sist?
Nån aning om var de kan vara? Så ingen aning om var de kan vara?
Om det måste pekas fingrar-
-så vet vi vilka vi ska peka på.
- Vem är det? - Det är jag.
- Det är okej. Det är bara Pearl. - Jag tänkte muntra upp dig. Käk?
- Vad tittar jag på? - Dusty Cranes straffregisterutdrag.
Vi vet att han var FBI-infiltratör, så det ska inte ligga i systemet.
För att skydda hans identitet. Det betyder... att det är falskt.
Enda skälet vore att sprida lögner och misskreditera honom som källa.
- Så att ingen vill skriva hans story. - Okej, jag kan köpa det. Men vem?
- Travis! - Vad har du gjort?
Redo att börja jobba igen?
- Var är min familj? - Hur fan ska jag veta det?
Om du var inblandad i Amandas och min dotterdotters försvinnande-
-så kommer du att behöva fler män.
Jag har ingen aning om vad du yrar om.
Du har mycket som far runt i skallen, men det behöver inte vara så här.
Vi har alltid haft varandras rygg. Minns du?
Nu åker vi till kontoret och pratar om att rädda själar.
Jag har sagt det till dig förut. Nej, det är slut!
Det är ditt beslut. Det är fel beslut, men ditt.
Ursäkta mig.
Sista chansen. Var är de?
Vi är FBI. Vi lägger oss inte i fjuttiga familjebråk.
Rör han bilen igen, skjut honom.
Den store J. Edgar Hoover sa en gång offentligt-
-att syftet med säkerhetstjänst är att störa och splittra-
-och det är oväsentligt om det finns fakta som stöd för misstankarna.
Om jag sa det offentligt i dag skulle mediadrevet få mig avskedad.
- Det vore inte snyggt, sir. - USA styrs nu av Twitteravslöjanden.
Men det kan ändå vara sant.
Hoover hade COINTELPRO och jag har Operation Unity.
Och hur impopulärt det än låter så har historien lärt oss-
-att lite blodspillan är ett måste för att upprätthålla lag och ordning.
Antingen förstod Crane inte det eller så sket han i det.
Och se nu på röran som han tvingar mig städa upp.
- Och han har smittat en vän till mig. - Block.
Han har varit en god vän, en broder så länge jag kan minnas.
Jag kanske går för långt här, men...
Vill ni att vi ska prata med honom?
FBI skapade ett falskt registerutdrag för en agent i en hemlig FBI-insats.
Det falska registerutdraget las ut för att media skulle ignorera honom.
Drew gjorde tydligen inte det och nu är agenten och Drew döda.
Intressant.
Nästan. Publicerar vi det så får vi en enkel logisk förklaring i morgon.
Eller skuggas av onda FBI-agenter.
Vill du ha mer bevis? Jag ber FBI om en intervju med Dustys mördare.
Det är retligt, men vi behöver nån som hjälper oss berätta historien.
En med detaljinsikt som kan fylla i grunderna som vem, vad och när.
- Och om vi har tur, varför. - Varför är uppenbart.
Om FBI-chefen är korrupt så dubbelmörkar de mörkläggningen-
-och kallar det en topphemlig nationell säkerhetsinsats.
- Folket behöver veta sanningen. - Det tyckte jag också förut.
- Och det gör du inte längre? - Jag är ärligt talat tveksam.
Ibland tror jag att det bättre att leva lyckligt ovetande.
USA:s regering mördar sina egna oskyldiga medborgare.
Ja. Det är helt sjukt.
Vi måste sätta dit asen.
Ingenting? Ingen ny adress? Inga telefonnummer?
Kan du kolla om Natalie Block är inskriven på en skola? I hela landet.
En sak till. Sök alla informatörer som nyligen har fått vittnesskydd.
De kan ha bytt efternamn, men behållit Amanda och Natalie.
Du, Sam. Vi håller det mellan oss.
Gör du det här för mig så är vi kvitt. Tack, Sam.
Block. Just det, Mira. Lyssna, det är inte läge just nu.
Vad har du?
Robinson är skicklig på att städa upp efter sig.
- Det här luktar honom lång väg. - Jag behöver en stabil källas citat.
- Du vill inte ha mig som källa. - Men du vet att det är fel.
Jag är medskyldig. Min trovärdighet och min mentala hälsa ifrågasätts.
De kommer säga att jag hittade på allting för att skydda mig själv.
- Då slutar jag säkert som Dusty. - Varför skulle Robinson gå så långt?
Av samma skäl som Hoover gjorde det i nästan 50 år. Bevara kontrollen-
-för att kunna överleva varenda politiker och president i USA.
Låt dem inte slippa undan med det. Nu kan du rätta till dina orätter.
Gjort är gjort, man kan inte backa.
Då stoppar vi Robinson från att missbruka sin makt i framtiden.
Om vi inte står upp mot honom utvecklar han bara Operation Unity.
- Det gör han förmodligen. - Du ska skydda agenterna.
Hur många fler Dusty måste dö innan du slutar se åt andra hållet?
Under min tid med Robinson har jag aldrig hört talas om Operation Unity.
- Någon måste veta något. - Såna typer talar inte bredvid mun.
Nej, men så här stora hemligheter kan inte döljas i evighet.
Robinson har ett kassaskåp hemma-
-med dokumentation över alla och allt som FBI jobbat med.
- Allt? - Allt. Det är hans snuttefilt.
Ammunition utifall nån beslutar att vända sig mot honom.
Om det finns skriftliga bevis mot Operation Unity, så finns det där.
BOSTADSKONTROLL
- Vad då, sprängde Block er bil? - Han pajade den med granatgevär.
Jag får aldrig underskatta honom. Var är den galne jäveln nu då?
- Vi vet inte. - Jag vet.
- Han är här. - Var?
Vid min ytterdörr. Om ni inte är för upptagna kanske ni ska titta förbi.
- Jag väntade mig inte dig. - Har du tid ett ögonblick?
- Du skickade dem. - Vilka?
Om du var ärlig mot mig så hade jag respekterat dig mer.
Detta är inget kompisbesök. Vad är du ute efter?
- Alla dina akter om Operation Unity. - Det kan du tyvärr glömma.
Det är ingen begäran, Gabriel.
- Detta är ett enormt misstag. - Ett bland många. Öppna det.
- Eller vad? Skjuter du mig, Travis? - Ja, det gör jag.
Hårddisken. Jag behöver se vad som finns på den. Läs in den.
Gå åt sidan.
- Världen är inte redo att se det. - Sanningen kan vara jobbig.
Men det är bättre än alternativet.
Ni två går runt huset.
Jag rekommenderar att ni sticker!
Detta är inte er strid! Ni lydde bara order!
Robinson utnyttjar er som han utnyttjade mig.
Vi är bara patroner i hans kammare.
Nu räcker det!
Travis.
Vem är du?
Det är Pearl. Hon jobbar med mig. Snälla, skjut henne inte.
- Kan vi lita på henne med det här? - Ja.
- Donuts? Verkligen? - Det var allt jag hittade här.
Så Robinson har gömt Amanda och Natalie i vittnesskyddet?
Men ingen aning om var de är? Okej.
Tack, Sam. Ja. Tack för att du letar.
Att utnyttja din familj mot dig är så jäkla fel.
Trist nog verkar det rätt obetydligt jämfört med allt annat han gör.
Karaktärsmord, politisk utpressning och tydligen mord.
Allt för att 'skydda demokratin'.
- Vad står det om Dusty Crane? - Allt man kan vilja veta om honom.
- Där är en video. - Visa den.
- Dustin Crane, specialagent. - Ditt uppdrag?
Djup infiltrering.
- Har du hållit kontakt med målet? - Ja, målets namn är Sofia Flores.
- Hur ofta är din exponering? - Varje dag, minst ett par timmar.
Hur bevarar du så tät kontakt med ett intet ont anande mål?
Hon tror att jag är hennes pojkvän.
- Är du hennes pojkvän då? - Det vill jag tro.
- Hur länge har det här pågått? - Lite mer än ett år nu.
- Hon har ingen aning om vem du är? - Nej, nej, det har hon inte.
Man ser det i hans ansikte. De var förälskade.
Jag mår illa.
Vad gör du? Du kör åt fel håll.
Du visste att Dusty var kär i Sofia. Du var rädd att han skulle röja dig.
Att nån med hennes inflytande kunde få nys om dig skrämde dig.
Din hale jävel. Stanna, för helvete.
Du mördade henne och honom för att skydda din hemliga operation.
Du vet ingenting!
Lyssna noga. Operation Unity ska offentliggöras. Hela grejen.
- Du behöver lyssna. - Inte på dig.
Nu då?
Vår uppgörelse fanns inte. Du raderar min akt och glömmer alla mina brott.
Sen avslöjar du sanningen om operationen.
Jag är chef för världens mäktigaste organisation.
- Jag förhandlar inte med dig. - Kalla det tvång då.
Om inte jag kan övertyga dig så finns det andra sätt.
Visst! Vi gör det på ditt sätt. Jag raderar dig i registret.
Men aldrig i helvete att jag erkänner nånting.
Och hör jag minsta viskning om Operation Unity i media-
-är du åtalad innan dagen är slut.
Det var ditt sista hot mot mig.
Vill du sätta en kula i din gamle vän?
Varsågod. Du skulle göra mig en tjänst.
Snälla, gör det.
Gör det!
Nej. Du slipper inte undan så lätt. Sanningen behöver berättas.
Och du ska berätta den!
Men först ska du säga till mig var min familj är.
- Där är hon! - Morfar!
Kom hit till mig.
- Det är ingen där ute. Jag kollade. - Ingen kommer nog att vara där.
Det är bara så min hjärna funkar. Jag har saknat dig.
- Hej, pappa. - Hej, gumman. Är allt bra?
Tänk att vi skulle få vittnesskydd. Ledsen för allt du har gått igenom.
- Är allt bra med dig? - Det kan inte bli bättre.
- Är det nån som vill åka hem? - Jag!
'Robinson åtalades efter att ha erkänt att Operation Unity fanns.'
'Han sitter nu häktad i väntan på rättegång.'
Titta på de här kommentarerna. 'Sprängstoff. News Cycle i toppform.'
Glöm inte den här. 'Prisvärd journalistik.'
Jag är stolt över dig, Mira.
Jag såg det.
- Vad tyckte du? - Väldigt grundligt.
Jag var förvånad över att du inte nämnde mitt Vietnam-missöde.
Du ska inte ställas inför rätta för nåt som du gjorde som ung.
Artikeln är bra.
Tack. För... allt. Jag hade inte klarat det utan dig.
Och jag hade inte klarat det utan dig, så... tack ska du ha.
Varsågod.
- Var rädd om dig, Mira. - Du med.
Lite hjälp, snälla.
Spring, spring, spring! Fortsätt springa!
Spring! Duktig tjej! Så ja, fortsätt springa!
- Spring, spring, spring! - Den flyger, den flyger!
- Du är rätt bra på det där. - Ja, men lite otränad. - Spring!
- Ska du inte hänga med oss i helgen? - Nej.
- Jag har en dejt. - Bra jobbat.
- Behöver ni nåt, säg bara till. - Det ska jag.
Hon ska äta, borsta tänderna och till skolan i tid på måndag.
Mat, tänder, skola. Det ska bli. Nåt mer?
Inte skjuta med skjutvapen.
Inga skjutvapen.
Hur ser du på sprängmedel?
Text; Thomas Jansson. Scandinavian Text Service.
Ansvarig utgivare. Anders Melin.