Valmiina?
Kuvaa alempaa, niin se nãyttãã isommalta.
- Oletko tosissasi, Reynaldo? - Mitã?
Se on epãtarkka.
Paska. Toivottavasti he eivãt voittaneet.
Minua vãsyttãã, Rey.
Selkããni ja vaivaisenluitani sãrkee,
mutta emme voi lãhteã tãmãn kanssa.
Vaivaisenluihin sattuu? Olemme vain hullutelleet.
Halvatun kihti ei hãviã.
Kihti, selkãkipu, eturauhasongelmat...
Olet tosi hajalla, ãijã!
- Autan sinua. Anna kivããri. - Ei kãy.
Mene taemmaksi.
- Hyvã. Lãhdetããn. - Selvã.
Don Rey.
Hetkinen.
Pysãhdy.
Se on 50 metrin pããssã.
Kahdeksanpiikkinen?
Ei. Noin kuusipiikkinen.
Hoidan sen.
Osuitko siihen?
Mentiin.
- Mitã nyt? Tapahtuiko jotain? - Kãyn lirillã.
Helvetti.
Anna aurinkovoide, Rosita.
Kiitos.
Don Rey.
Katso.
Anna aurinkovoide, Rosita.
- Ole hyvã, Don Rey. - Kiitos.
Don Rey.
Katso.
NORTHERN SKIES OVER EMPTY SPACE
No niin. Yksi, kaksi...
Hymyile!
Sillã lailla!
Juhlitaan parhaimpiin kuuluvaa metsãstãjãã
Nuevo Leónissa ja Texasissa.
Ja Meksikossa. Koko maailmassa!
- Totta! - Niin!
Hyvã!
Malja Don Reynaldolle!
- Puhe! - Niin, hitto!
Puhe, Don Reynaldo!
- Anna mennã! - Puhe!
Miksipã ei?
Mitã voin sanoa?
Olen hyvin kiitollinen, ettã olette tããllã
kanssani. Tããllã ovat Garza Ramírezin perhe,
Garza Garzan perhe ja Garza Martínezin perhe.
Ja kaikki muut, jotka...
Ketkã ovat tããllã maatilallani.
Olkaa kuin kotonanne.
- Mitã? - Tãmã maatila on rakkain asia,
jonka isã jãtti minulle. Vartuimme tããllã.
Vartuin tããllã veljeni Arnulfon kanssa.
Joka on tããllã jossain. Missã? Tuolla!
Olemme myös nãhneet lastemme varttuvan.
Ja... On taas se aika vuodesta.
Tãmãn maatilan vuosipãivã lãhestyy.
Lisãksi isãn kuolemasta on 20 vuotta.
Hãn opetti elãmãstã maatilalla. Hãn opetti metsãstãmããn.
Mikã tãrkeintã, hãn opetti, ettã perhe on etusijalla.
Paitsi Garza Ramírezit. "He ovat juntteja", hãn sanoi.
Olet vielã pahempi!
- Ãlã viitsi! - Niin!
Kippis.
Malja kaikille siellã ja tããllã oleville!
- Olimme ensimmãisiã. No, melkein. - Totta kai.
Ãlã viitsi, Tello. Kerro totuus.
Ammuit sen, niinhãn? Kun kãvin lirillã.
En. Miten voit ajatella noin? En ikinã.
- Se oli 200 metrin pããssã. - Niin. Hãn ampui sen niin.
Rey ei olisi osunut sitã lapaan.
Niin he sanovat.
Ãlã viitsi. Hãn ei osu joskus edes vessanpönttöön.
- Kukas se siinã on? - Miten voit? Terve, Rey.
- Pitkãstã aikaa. - Niin. Olimme aivan takanasi.
Hyvã, ettã tulit. Olet kasvanut.
- Niinkö? - Myös vaakasuunnassa.
Itse asiassa olen laihtunut. Nãytin sialta.
Perillinen saapui juuri.
Terve, setã.
Mukava nãhdã.
- Terve, isã. - Miten voit, poika?
- Et ehtinyt palkintojenjakoon. - Oli ongelmia töissã.
- Olet selittelyn kuningas. - Voi hyvã ihme.
Poikani!
Miten menee, setã? Onnittelut villisian johdosta.
Se on mahtava. Voi ihmettã! Miten upea. Toinen sija.
Tuo lapset pããsiãismunajahtiin.
Tuleeko perheesi pããsiãisenã?
- Tulee tietysti. - Miten voit?
Sen Ramosin vãlikohtauksen takia tulisin mieluummin yksin.
En halua tyttãrieni tai Lorenan tulevan tãnne.
Olet liian dramaattinen.
- Haista paska. - Haista itse.
Mitã tapahtui?
Ei mitããn. Hãn on vain vihainen, koska voitin pããpalkinnon.
Tule maistamaan porsasta.
Hei, kerro siitã saamastasi puhelusta.
Appeni sai puhelun
vankilassa olevalta rikolliselta, jolla on puhelin.
Tapahtui niin, ettã...
Yksi kiristãjã soitti.
Hãn sanoi:
"Jos et anna meille nãin paljon rahaa huomiseen mennessã,
"leikkaamme pallisi irti, mulkero." Olin ihmeissãni.
- Mitã sanoit? - Sanoin hãnelle:
"Tarvitset jãttikokoisen viidakkoveitsen, kusipãã."
Mitã he oikein odottivat? Ne huijarit!
Nãytit heille!
Kippis!
- Onko hauskaa, appiukko? - On, mahtavaa.
Kuule. Ennen kuin unohdan.
Lalitan mukaan sinulla on ongelmia vedensaannin kanssa.
Jos on tarvis,
voin puhua ministeriön tyypeille, jotta he auttavat.
- Kiitos, Raulito. - Eipã mitããn.
Haluan vain maatilan parasta.
Ja vaimoni perheen parasta. Se on minunkin perheeni.
Kerrohan, poika.
Haluatko ottaa maatilani haltuusi?
En voi olla petturi, jos varoitan, eikö vain?
Ãlã nyt. Vitsailen vain.
Olen silti huomannut,
ettã asia ei kiinnosta Elíasta.
Ja tiedãt Lilyn olevan hieman villi.
Miten niin villi?
No, hãn on hyvin avomielinen.
Mitã hittoa se on?
Mainitsen sen vain, koska Laura kertoi
Lilyn tapailleen sitã hyödytöntã laiskimusta.
- Nyt heilana on veneilijã. - Miten niin veneilijã?
Mies on kai surffari.
- Totta puhuen en ole varma. - Jos et ole, ãlã lörpöttele.
Hei!
He riitelevãt jo.
Totta on Ei ruusupensas enãã kuki
Eikã elãmãni rakkaus
Koskaan enãã palaa
Lapset kyselevãt ãitiããn
Nãhdessããn isãnsã Kyyneleet silmissããn
Kunpa sua kaipaisin
Ja takaisin anelisin
Mut kaikki on ennallaan
Ei, ãlã huolehdi sã musta
On kaikki ennallaan Kuin sun tããllã ollessa
Anna mennã!
On kaikki todellakin ennallaan
Ripustamasi taulut ovat seinillã
Sandaalisi ovat paikallaan
Kylpytakkisi on siinã mihin jãtit sen
Vain peili on muuttunut
Se kuvastaa nyt
Tummia silmãnalusiani
Ja rypyt uhkaavat kasvojani
Joita usein hyvãilit
Kunpa sua kaipaisin
Ja takaisin anelisin Mut kaikki on ennallaan
Ei, ãlã huolehdi sã musta
On kaikki ennallaan Kuin sun tããllã ollessa
Hemmetti.
- Pitele sitã kunnolla. - Nãin on hyvã.
- Eikã. Siksi se potkaisee. - Olen vasenkãtinen. Tãmã kãy.
Hei, Gonzalitos! Helvetti.
- Isã! - Tule tãnne, Gonzalitos.
Kappas! Silkkaa aloittelijan tuuria.
- Missã hiton Gonzalitos on? - Se laiskuri jãi tuonne.
Miksi kiroilet? Miksi "hiton"?
- Anna kun minã. - Ei tarvitse.
Hyvã on.
Mitã nyt? Mitã Arnulfo-setã polttaa tuolla?
Kuka tietãã?
En edes tiennyt hãnen olevan tããllã.
Kãyn tarkistamassa myöhemmin.
Kaihtimet on purettava.
- Paljonko maissia on jãljellã? - Vain kaksi sãkkiã.
Kirjoita, ettã tarvitsemme lisãã.
Kerro tyttãrelleni Lilylle, paljonko tarvitset. Hãn antaa rahat.
Ota pakettiauto, Tello.
Satuloi Lorenzo, Rosa.
Hei, pomo.
- Mietitkö sitã, mitã pyysin? - Mietin.
En voi nostaa kenenkããn palkkoja nyt.
Puhutaan siitã ensi metsãstyskaudella.
Lilyn mukaan saitte vain hanhen. Se ei riitã.
Rey.
- Reynaldo! - Mitã?
Puhun sinulle.
Etsin avainta. Oletko nãhnyt sitã? Se oli tãssã.
Saitteko vain yhden hanhen?
"Vain yhden", hãn sanoo.
- Riittããkö siitã kaikille? - Mitã? Ankastako?
Ei. Annoin sen jo Wencesille.
Mitã sitten syömme?
Hössötãtte aina ankan syömisestã, mutta ette pidã siitã.
Sanoit hankkivasi sen.
Jos he tahtovat sitã, saisivat herãtã aikaisin.
Lãhtemããn metsãllekö? Et edes lainaa heille kivããrejã.
Saisivat ostaa omat.
Tiedãt, ettã Raulito on siivellãelãjã.
Olet oikea koomikko.
Et edes pysty enãã tãhtããmããn, Rey.
- Huomenta, isã. - Terve, mussukka.
Rikoin tãmãn!
Eihãn! Menikö mussukan muna rikki?
- Kulta, oletko nãhnyt avaimiani? - Ne ovat eteisessã, isã.
"Mussukka."
Iho umpeen.
- Huomenta, appiukko. - On jo iltapãivã.
- Huomenta. - Miten metsãstys sujui?
Hyvin.
Auta leikkaamaan paperia.
Kulta, tiedãt, etten ole taitava siinã.
Tai auta maalaamaan niitã. Et voi olla niin huono.
Paljonko joit?
- Ãlã tãytã niitã marihuanallasi. - Haluatko hieman?
Tiedãtkö, mihin aikaan veljesi tulee?
- Hãn ei kai sanonut mitããn. - Ei.
- Rey. - Mitã?
Otitko kolkisiinisi?
Otin.
Onko kaikki valmista?
- On, pomo. Tulen mukaan. - Ei. Mitã varten?
Onko sinulla varaston avaimen kopio?
Eikö?
Lãhdetkö jonnekin?
- Kyllã. - "Kyllã."
Ãlã viitsi. Kãyn vain Arnulfon luona.
Tuliko hãn Lorenan ja yrmeiden tyttöjen kanssa?
Mistã minã tiedãn?
Ãlã viitsi, Sofía. On kiire.
Kiire mihin, moukka?
- Lapset herããvãt pian. - En viivy kauan.
- Hyvã on. Tuotko avokadoja? - Avokadoja?
- Mistã? - Kaupungista.
- Se on kaukana. - Vicky!
Odota, kunnes sisaruksesi herããvãt.
Pyysin jo Telloa paistamaan vuohta.
- Minne lãhdet, isã? - Arnulfo-sedãn luo.
Otatko hãnet mukaasi?
Istu suorassa. Sillã lailla.
Vaari, minulla on kuuma.
Katso, kultaseni. Villisika.
Lãhdetkö hiton lehmien takia?
Paskat.
- Mitã? - "Hiton lehmien takia."
Kuuntelepa tuota.
Ramosille kãvi ensin niin.
Sitten... Tiedãt loput.
Miksi sama tapahtuisi sinulle?
Voi tuota!
Lehmãni voivat hienosti.
En ota riskiã mitãttömãn maapalan takia.
Jãtãtkö Sakon?
En.
Entã Winchester?
Mitã siitã?
Mitã tarkoitat? Sehãn on sinulla.
Voi tãtã tyyppiã. Miksi ihmeessã se olisi minulla?
Kanssasi kãy nãin viiden vuoden vãlein.
- Annoin tammani Winchesteriã vastaan. - Ei. Se kivããri on minun.
Muutat tarinaa viiden vuoden vãlein.
Nyt sekosit siinã.
Nuo lehmãt olivat ehkã sairaita.
Et kai rokottanut niitã. Saita paskiainen!
Ramosit joutuivat huonoon seuraan.
Tuo ei ole totta. Tiedãt sen.
Tule, kultaseni. Kãvãisetkö myöhemmin?
Lãhden Monterreyhin Lorenan ja tyttöjeni kanssa.
On maatilan vuosipãivã!
Pitãã pakata.
Tee, mitã haluat. Tule, kultaseni.
Autan sinut hevosen selkããn.
- Vaari, en pidã avokadoista. - Miksi et?
- Hyvãã pãivãnjatkoa. - Kiitos.
Avokadot ovat tosi hyviã. Mennããn.
OSTOSKESKUS - RAVINTOLA
Mummisi tekee guacamolea.
Hei, ei! Odota, Adrián!
He tappoivat pikku vuohen!
Miksi itket?
- Nãen painajaisia. - Ole hiljaa.
Miehisty, poika. Ãlã itke. Joko me tai ne.
Isis, auta kattamaan pöytã.
- Ãlã viitsi, kakara. - Ãiti!
Hei, kultaseni. Piditkö hevosesta, prinsessa?
- Ota tãmã. - Pidãt guacamolesta, eikö vain?
Mitã pojalle tapahtui?
- Ãlã ala tapella. - Pãiviã.
Pãiviã, isãpappa.
- Terve, poika. - Lapset, Elías-eno tuli!
Hãn toi pellen!
Yhtã ihana kuin aina.
- Upea poikani. - Olet kamala, Elías.
Sovimme, ettã tuot pomppulinnan.
Linnakin on tuolla. Vai mitã odotit?
Autatko, vai pilaako se kyntesi?
Minulla on kiire maatilan esittelyn kanssa.
Oletko nãyttãnyt tatuointisi ãidille?
Milloin hankit tatuoinnin? Tuhma tyttö.
Se on pieni, ãiti. Siitã on neljã kuukautta.
Luuletko olevasi lehmã? Ensin rengas nenãssã ja nyt...
- Polttomerkittiinkö sinut? - Se on pieni. Katso.
Se on kamala. Isãsi saa sydãnkohtauksen, kun nãkee sen.
Se on söpö. Kerron hãnelle illalla.
Aina kun isã tulee maatilalle, hãn alkaa puhua kuin vaari,
töykeãsti ja kiroillen. Vain Rosa kestãã hãntã.
Kerro, jos hãn on töykeã sinulle. Se hullu ukko.
Ei hãtãã. Minãkin olen töykeã. Toimimme niin.
Muuta tapojasi, sillã tulet Monterreyhin
ja joudut olemaan hãnen kanssaan.
- Otatteko todella Rosan mukaanne? - Otamme. Licha lãhti. Enkö kertonut?
- Licha? - Niin.
Eikö se ollut Carmen?
Ei, vaan Licha, joka on San Luis Potosísta.
Muistatko sen, joka laittoi kaiken paikalleen huolellisesti?
- He eivãt pysy luonasi, ãiti. - Valehtelet.
Onko sinulla poikaystãvã, Rosa?
Noin suloisten kasvojen omistaja pããtyy naimisiin siellã, ãiti.
En osaa kuvitella Rosan huolehtivan isãstã kotona.
Etenkããn kun Rey on huonolla tuulella.
Hãn kohtelee Elíasta vielã pahemmin. Nãkisittepã hãnet.
Hãijy.
Ãiti, Lily ja minã tapasimme Elíaksen ystãvãn.
- Ei! - Helvetti.
- Ei! - Kaikki on hyvin.
- Ei voi olla totta. - Mikã hãtãnã? Rauhoitu.
Mikã hãtãnã, ãiti?
- Mitã nyt? - Ei mitããn.
Mikã nyt on hãtãnã? Tãssã.
- Ãlãhãn nyt. - Ei tãmã ole mitããn.
Halvatun vaihdevuodet. Unohdan vain ne.
Ainakaan et hikoile kuin sika. Katso.
- Voi ihmettã. - Ãllöttãvãã. Kiesus.
- Hieman lemua. - Ãllöã!
Hei, minne haluat pomppulinnan?
- Minne haluat sen? - Tãssã on hyvã paikka.
Tãssã on liian aurinkoista. Mihin kytken sen?
Mitã tarvitset?
Kaikkea. Kerro paikka, niin laitan sen juhlia varten.
Tello!
Vie pellelle jatkojohto. Mene. Ãlã laiskottele.
Entã lapset?
He jãivãt Claudian luo.
Kãskin tuoda heidãt.
Nãin heidãt viimeksi syntymãpãivillãsi.
- Lapset eivãt enãã tunnista minua. - Niin, mutta en saanut heitã.
Miten paperityöt etenevãt?
Edistymme. Allekirjoitamme ne pian.
Eugenion mukaan et kãynyt hãnen luonaan.
Ystãvãni neuvoi minua, joten en halunnut hãiritã hãntã.
Mitã hãn neuvoi? Luopumaan huoltajuudesta?
Entã sinã? Onko sinulla uusi tyttöystãvã?
Ei.
Entã Claudia? Muuttaako hãn sen mãntin luo?
He taitavat mennã naimisiin.
- Mitã se tyyppi tekee? - Hãn taitaa olla lakimies.
Sitten et kai saa lasten huoltajuutta.
Hei.
En löydã vaarisi kivããriã. Oletko nãhnyt sitã?
En.
Tello!
Heitã siihen kalkkia.
Rosa!
Hippa.
Sinã olet.
Hippa.
Tãmã puu...
Isã istutti sen,
kun olin pieni.
Noin Vickyn ikãinen.
No niin, poika. Kerro maatilan historiasta.
Katsotaanpa.
Selvã.
Reynaldo-vaari saapui Espanjasta...
- Ei. - Nyt muistan.
Isoisoisãsi Arnulfo saapui Espanjasta.
Reynaldo-vaari syntyi Monterreyssã.
- Anna hãnen puhua. - Hãnen on kerrottava oikein.
- Selvã. - Anna hãnen.
Reynaldo-vaari peri maata Arteagassa. Eikö vain?
- Mitã nyt? - Ei mitããn.
Hãn tapasi Cordelia-mummin Arteagassa.
Mummi opetti koulussa.
Miksi kerrot sen osan? Mitã hyötyã siitã on?
- Anna hãnen lopettaa. - Siirrytããn puumaan.
Kerro sinã se sitten, isã. Tai te kaksi tolloa.
- Jos sallit, appiukko... - Selvã, Rosa.
Kerro tilan historia nãille mãnteille. Katsotaan, oppivatko he.
- En tiedã sitã. - Taas yksi!
- Olen kertonut monta kertaa. - Vaari etsi maata tããltã.
Erããnã pãivãnã hãn törmãsi puumaan, otti Winchesterinsã, tappoi sen
ja pããtti rakentaa maatilan siihen.
- Miten helppoa. - Kãvi niin, eikö vain?
- Niin. - Tarina on se, isã.
- Liian helppoa. - Se siitã.
Isã etsi...
Maata.
Ja joku kertoi pikku purosta tããllã.
Hãn pããtti nãhdã sen.
Pããsin pienestã asti hãnen mukaansa.
Tulin hãnen kanssaan tãnne.
Muistan sen selvãsti.
Olimme hyvin vãsyneitã oltuamme koko pãivãn auringossa.
Ãkkiã nãimme oksien liikkuvan. Luulimme sitã jãnikseksi.
Se ei ollut. Se oli puuma.
Isã ei ollut vielã metsãstãjã, vain työntekijã.
Hãn luuli sen hyökkããvãn.
Hãn työnsi minut sivuun,
otti Winchesterinsã ja...
Ampui sitã. Se elãin juoksi vimmatusti.
Se oli haavoittunut, koska siitã jãi verijãlkiã.
Isã sanoi: "Seurataan sitã." Niinpã me seurasimme.
Tãmã alue oli tãynnã akasiapuita ja kaktuksia.
Lopulta emme pããsseet enãã lãpi.
Isã sanoi: "Odota tãssã."
Hãn lãhti seuraamaan puuman jãlkiã melkein ryömien.
Koska elãin oli haavoittunut, se hyppãsi heti isãn kimppuun.
Se nãytti haluavan halata. Kuvitelkaapa!
Isã yritti parhaansa, nosti kivããrinsã
ja ampui sitã taas.
Ampuessaan silloin itsepuolustukseksi
hãn pããsi sen jãnnityksen makuun,
jonka elãimen kaatamisesta saa.
Ne tapahtumat olivat niin tãrkeitã ja merkityksellisiã,
ettã isã
pããtti kãyttãã kaikki rahansa nãihin alueisiin.
Hãn hautasi
puuman tãhãn ja istutti appelsiinipuun.
Rakas isãni loi elãmãã kuolemasta.
Onko pããsiãispupu saapunut?
Ei. Tie on kamalassa kunnossa.
Appiukko, halusin kertoa jotain.
Erãs ystãvãni on maatalousinsinööri.
- Lalita ei tainnut mainita hãntã. - Ei niin.
Hãn on ãssã! Hãn opiskeli Monterreyn teknillisessã instituutissa.
Hãn on nero sitruspuiden ja durran suhteen.
- Isã! - Mitã?
- Katso esittelyni. - Tehdããn se myöhemmin, kultaseni.
- Milloin? - Ruoan jãlkeen.
Se on liian pieni. Tãmã paikka on kaukana.
Olisit valmistautunut.
Muuten palkkaan ensi kerralla toisen pellen.
- Olen ammattilainen. - Ymmãrrãn sen.
Juhlat ovat hauskat.
- Tãmã porsas ei ole kypsãã. - Onko se iltaa varten? Meille?
- Mitã tuo oli? - Tyttö! Mitã tapahtui?
- Mitã sinã teit, Isis? - Odota, Laura!
- Tule tãnne, kultaseni. - Mitã tapahtui?
- Mitã pomppulinnalle tapahtui? - En tiedã.
- Tyttö kai siirsi jotain. - Ei ikinã.
"Jumalan edessã tuonela on alasti,
"syvyyden kuilua ei hãneltã mikããn peitã.
"Tyhjyyden pããlle hãn on levittãnyt taivaan,
"olemattoman varaan hãn on ripustanut maan.
"Hãn kããrii veden pilviin,
"eivãtkã pilvet repeã sen painosta."
Job 26:6-8.
Mahtavaa, poikani!
Lausu rukous.
Herra, kiitos perheestãni,
ystãvistãni ja Kostajista.
Kostajista!
Isãn, Pojan ja Pyhãn Hengen nimeen, aamen.
- Tyhjenikö se hiton kapistus? - Kyllãpã kiroilet.
Siitã taisi mennã virta.
Kãskikö kukaan Telloa tarkistamaan muuntajan?
En kãskenyt.
Tello, tarkista muuntaja!
Teen sen!
- Rosa! - Toimiiko hãn nyt omin pãin?
- Anna hãnen olla. - Unohda se. Syödããn.
Kello on jo neljã.
"Kello on neljã!
"On aika miettiã.
"Miksi ihmisen kannattaa hallita maailmaa,
"jos hãn kadottaa itsensã?
- "Radio ja tv..." - Lopettakaa. Emme tarvitse sitã kaikkea!
Tuo riitti.
Keitã nuo ovat?
Keitã he ovat, Rey?
Alkaa olla kamalan kuuma. Mennããn sisãlle.
Eikã. Tããllã on mahtavaa.
Rey... Ei. He tule...
- Vie lapset. Rey. - Menkãã ãitinne kanssa.
- Tule tãnne, Elías. - Tuo tyttö, Raúl!
Mene sisãlle, Elías.
Menehãn.
Terve. Don Reynaldo, niinhãn?
Pãiviã.
Olen Ricardo Guzmán.
Kaupungissa kaikki paikat ovat kiinni.
Halusimme nãhdã, saisiko teiltã tacoja.
Hei, Tello. Anna heille munuaispataa.
Ei munuaisia. Laita lapaa.
Mitã...
- Keitã te oikein olette? - Ãlã huoli.
Partioimme vain alueella.
Tãmã on vaarallista seutua. Olet varmasti jo kuullut.
Emmekö voi syödã sitã tãssã?
Ette. Tãmã on perheateria.
Sanon sinua isãksi, jos haluat.
Pelleilen. Olemme kunnioittavia, kamu.
Kunnioituksesta puheen ollen...
Kai haluatte suojelua?
Vartioimme muita maatiloja.
Kãymme myöhemmin kysymãssã, muutitteko mielenne.
Kuules, kamu.
Ãlã enãã tule tãnne, onko selvã? En sano uudestaan.
Olkoon sitten niin. Hei, laitoitko mukaan tortilloja?
Lãhdemme nyt. Ruoka ei saa jããhtyã.
Hei vaan, ystãvã.
Nauttikaa ruoasta. Nãhdããn pian.
He lãhtevãt.
- Mitã hittoa, isã? - Ei se ollut mitããn. Ãlã huoli.
- Istu. Tule tãnne. - Rey.
- Keitã he olivat? Mitã he sanoivat? - Eivãt mitããn. Ei hãtãã. Istu.
- Kerro, kultaseni. - Ei hãtãã. Ãlã huoli.
Taidamme syödã ja lãhteã.
- Lãhdetããn nyt. - Eikã.
Istukaa. Ei hãtãã.
Jotkut rontit halusivat tacoja. Istukaa.
Tunsitko heidãt?
- Tunsin. Istu, Elías. - Ãlã valehtele, Rey.
Lãhdetããn. Lapset ovat vãsyneitã.
Sanoin, ettã ei. On aikaista. Syödããn. Istu, Raúl.
- Istu, kultaseni. - Tulehan.
Hei, pikku Vicky. Haluatko istua vaarin kanssa?
- Mene vaarin luo. - Tulehan.
Guacamolea, ãiti?
- Ottakaa ruokaa. - Hitto. He veivãt lavan.
Pysy tãssã, prinsessa. Saat ruokaa.
Missã Rosa on?
- Otan palan. - Ãlã huoli, kultaseni.
Kaikki on hyvin.
Sillã lailla.
Metsãstãjã kulki metsãssã.
Ammuttuaan villisian hãn tajusi panosten loppuneen.
Hãn sanoi: "Hitto! Panokset loppuivat. Miten pããsen kotiin?"
Hãn lãhti mökilleen pãin.
Hãn pelkãsi kuollakseen elãimiã.
Jonkin ajan pããstã hãn törmãsi puumaan.
Metsãstãjã ei ollut uskovainen, mutta sanoi: "Rukoilen Jumalaa.
"En voi muuta." Hãn katsoi ylös ja sanoi:
"Herra, ãlã anna puuman syödã minua. Hããdã se pois tieltãni."
- Mitã? Loppuiko bensa? - Loppui.
Miksi ette kertoneet?
Varastossa on lisãã.
- Korjaan sulakkeet huomenna. - Niin.
Puuma lãhti satuttamatta miestã.
Hei...
Mikã se juttu Braulion kanssa on? Onko hãn huonossa seurassa?
Laita nuotio valmiiksi.
Metsãstãjã jatkoi matkaansa. Ãkkiã tuli eteen karhu.
Karhu oli valtava ja hurja.
Metsãstãjã rukoili taas Jumalaa ja sanoi:
"Herra, tãytã karhu armollisuudella,
"jotta se ei syö minua."
Karhu polvistui.
- Eikã! - Ãlã viitsi!
Valtava, voimakas karhu...
Tuo on varmaan vitsi!
Polvistui. Mitã se tekikããn?
- Mitã? - Se alkoi rukoilla.
Ei ole totta!
- Karhu melkein otti rukousnauhan. - Ãlã viitsi!
Se alkoi rukoilla, joten metsãstãjã kiitti Jumalaa.
- Ei. Lopeta. - Katso minua.
Mitã lehmãlle tapahtui?
Se kuoli. Mitã muutakaan?
Mitã pomo tietãã, koska epãilee sinua?
Minuako? Ei mitããn. Mitã muka tietãisi?
Tãmãn mulkeron tyhmã naama ãrsyttãã ja epãilyttãã hãntã.
- Minã lãhden. - Metsãstãjã rukoili taas:
"Kiitos, Herra, ettã olet hyvã minua kohtaan."
Yhtãkkiã hãn kuuli karhun murisevan
sen ollessa polvillaan.
"Kiitos, Jumala. Siunaa tãmã ruokani."
Ãlã viitsi!
Tajusitteko? Karhu söi miehen!
Se söi metsãstãjãn illalliseksi!
- Mitã tapahtui? - En tiedã.
Mitã tapahtui?
- Mitã nyt, kultaseni? - Ãiti.
- Mitã tapahtui? Kerro. - Ãiti.
Onko siellã joku?
Tello!
Mitã on meneillããn?
Tuo lapioita!
Elías!
- Missã Elías on? - Tarvitaan lisãã multaa!
Jatkakaa!
- Lisãã multaa! - Hoidan sen!
Sinun on maksettava heille, Reynaldo.
Ei asia ole niin helppo.
He pyytãvãt rahaa yhã uudestaan. Se ei lopu koskaan.
Ei. On toimittava oikein.
- Gregoriolla on ystãvã laivastossa... - Gregoriolla?
Ajattelin, ettã hãn voisi auttaa.
Sinun on maksettava heille, Don Reynaldo. Ei ole muuta keinoa.
Kiitos, Rosa, mutta tãmã on perheasia.
Ehkã paras ratkaisu on... No, ehkã maatila pitãisi myydã.
Lãhdetããn, Rey.
Soitetaan edes poliisille. Setãni on...
Ei. Tãnne ei tule vettã. Tehdããn ensin putkityöt ja myydããn sitten.
Ei.
En haluaa työntãã putkia jokeen.
Voitko tulla? He eivãt nukahda, ja minulle riittãã.
Odota, Lalita. Mietimme, mitã tehdã.
Raúl.
Voisitko tulla?
Tulen kohta takaisin.
Leuka pystyyn, perhe. Kaikki jãrjestyy, vielã nãette.
Kiitos, poika.
Paljonko he haluavat?
Ei varmasti paljon.
No?
Lãhdetããn.
Mutta en maksa heille lanttiakaan.
Se siitã.
- Istu kunnolla. - Tule tãnne.
Mentiin!
Lãhdetããn, Vicky! Katso, miten kaunis!
Pãrjãile, Lalita.
- Olet rakas, isã. - Kiitos, ettã tulitte.
- Kerro, jos tarvitset jotain. - Selvã.
Hei hei, vaari! Olet rakas!
Hei hei, pikkuiset. Paljon suukkoja.
Hyvãã työtã.
Elías!
Vie ãitisi, Liliana ja Rosa.
- Entã sinã? - Selvã.
En lãhde ilman sinua.
Emmekã me mahdu tuohon hiton pieneen autoon.
Otan autoni, ota sinã omasi. Ajetaan perãkkãin.
Otan teidãt kiinni iltapãivãllã.
Pããtit vihdoinkin tulla, Tello! Missã Rosa on?
Kãske hãnen tulla tãnne. He lãhtevãt. Tulen kohta.
Lãhdemme, mutta jãrjestãmme heille hankaluuksia. Helkkari.
Tutkinko sitã laivastoasiaa?
Hyvã on.
Olet rakas, isã.
Tello.
- Eikö tãmã ole kotisi? - On.
"On." Eikö ole muuta sanottavaa?
Kuule.
Vahvistetaan piikkilankoja.
Kaivetaan oja pããtien varteen.
Ne mulkerot livahtivat tãnne sitã kautta.
Peitetããn talon ovet ja ikkunat laudoilla.
Kuulostaa hyvãltã.
- Hei, Don. - Niin?
- Kai peitãt meidãnkin talomme? - Peitãn.
En voi mennã minnekããn.
- Otat siis Rosan mukaasi? - Niin.
Hãn on raskaana.
Mikset mennyt Elíaksen mukaan?
- En tiedã. - Meno muuttuu rumaksi, jos isãsi ei maksa.
Muistatko, kun sinãkin sanoit hãntã isãksi?
Olin pikkutyttö ja ilkikurinen.
- Tããllã on vettã. - Noin vain?
Noin vain.
Teidãn ei tarvitse vetãã putkia muualle.
Ei kannata enãã miettiã sitã.
Menon muuttumista rumaksi ja ties mitã.
Meno on ollut rumaa jo jonkin aikaa.
Se pahenee varmasti.
Lopeta.
Oletteko sinã ja Tello pari?
Ja sinã ja se veneilijã.
Luojan tãhden! Ei hãn ole veneilijã.
Hãn on surffari.
Haluan muuttaa hãnen luokseen, mutta en ole kertonut vanhemmilleni.
Miksi hitossa kertoisit? Olet aikuinen.
Entã rullalauta?
Mitã?
Ette tiedãkããn, millaista on elãã tããllã.
Teeskentelette tietãvãnne.
Te vain tulette tãnne cowboyasussa ja tuhlaatte panoksia.
Sitten palaatte kotiin autoissanne tuuletus tãysillã.
Kãydããn katsomassa ojankaivuuta.
Kaivaminen kuulemma auttaa raskaana olevia. Eikö vain, Tello?
Missã hitossa Braulio on?
Hãn tulee myöhemmin.
Anna elãimille tuoretta vettã, Rosa. Tehdããn niin varmuuden vuoksi.
Ja sinã, Liliana. Pitããkö pyytãã jããmããn, jotta lãhdet?
Vie ãitisi Monterreyhin. Olet vain tiellã tããllã.
Tello.
Tello!
Lãhdetããn! Jãtã se!
Ãkkiã! Menkãã autoon!
- Mitã tapahtui? - Pysykãã tããllã keittiössã.
- Rey! - Ei se ole mitããn. Pysykãã tããllã!
Ammun hãnet, Don Reynaldo.
Ota haulikko ja mene taakse, Tello.
- Oletko valmis, isã? - Tãnããn on maksun aika, Liliana.
Osun paremmin kuin sinã, isã.
- Pitele sitã kunnolla. - Olen vasenkãtinen. Sanoin jo.
Odota, kultaseni.
Helvetti.
- Paska. - Mitã hittoa?
Hyvãã pãivãã.
Olen pããsiãispupu. Palkkasitte minut juhliinne, mutta eksyin. Anteeksi.
Ãlã viitsi. Juhlat olivat eilen!
- Eikö tãnããn ole 15. pãivã? - Ei. Se oli eilen.
- Voi helvetti. - Mitã voin sanoa? Anteeksi. Eksyin.
Paljon melua tyhjãstã...
Kaikki hyvin?
Vie ãitisi kotiin huomenaamuna.
- Jããn vielã pãivãksi. - Miksi?
Tããllã on paljon tekemistã.
Ãlã huoli.
Melkein tapoitte sen pupun.
Olisinko muka ampunut tunnistettuani hãnet?
No sitten Lily. Hãn melkein tappoi pupun.
Tããllã maatilalla on vain pusikkoa ja tomua.
Ei muuta.
Inhottaa nãhdã, miten kohtelet Elíasta.
Poikaparkamme palvoo sinua.
Niin minãkin hãntã.
Miksi et sitten nãytã sitã?
Tãmã maa oli olemassa ennen isããsi,
joka kuulemma metsãsti puumaa ja istutti appelsiinipuun.
Ãlã sano "kuulemma", Sofía.
Se oli tããllã jo aiemmin, Rey.
Ja se pysyy tããllã tãmãn jãlkeenkin.
- Anteeksi. - Pyydãn anteeksi.
- Huomenta. - On jo iltapãivã.
Missã pupu on?
Hãn oli myöhãssã toisista juhlista.
Otatko kahvia?
- Miten se edistyy? - Alamme olla valmiita.
Hei, Tello...
Pyydã Brauliota kertomaan ystãvilleen,
ettã maksan heille.
He asuvat Lucio Blancon luona. He ovat tuttuja, eivãt ystãviãni.
Onko heillã aseet?
Niin kuin kaikilla tããllã. He vain alkoivat rötöstellã.
Kuule, Braulio.
Palkkasin sinut, kun olit pieni.
Vannon. He eivãt ole kavereitani.
"Vannon."
Kerro, ettã maksan heille.
Lomitasissa on vettã, isã.
Se on totta. Rosa löysi sitã kepillããn.
- Ei. Miten muka? - Se on totta.
Tarvitaan vain vesipumppu.
- Puhutaan siitã myöhemmin. - Niin.
Pãrjãile.
- Niin. - Mene.
Jãtã se, Tello, jotta voit saattaa heidãt tielle.
Ja sinã, Rosa. Vauhtia. Sinã lãhdet!
- Rosa ei lãhde. - Hyvã on.
Sitten joudut tottelemaan minua niin kuin nãmã muut.
Mikã hãtãnã?
Vaihdevuodet.
- Nãhdããn pian. - Niin.
- Menehãn nyt. - Niin.
Lapasi, ruikku.
Rosa!
Ole vahdissa tãnããn.
Tulen mukaan.
Las Gotas.
Tããllã Naranjo huipulta. Kuuluuko?
Tããllã Las Gotas.
- Guzmán. - Hei, ei nimiã, kamu.
Hyvã on sitten.
Hãn on valmis.
Hãn maksaa.
Ihan tosi? Hyvã on. Kãymme myöhemmin.
Selvã on.
Tãmã on valmis.
Olepa hyvã, poika. Ota.
Haluatko hieman?
En, kiitos.
Parempi meille, vai mitã, Braulio? Saamme enemmãn.
En tarvitse. Oli kova nãlkã, mutta en pitãnyt siitã. Liha on sitkeãã.
Toivoin kovasti, ettã ottaisit.
Kiitos.
Kuka kertoi?
Pidãn sen.
Ei tarvitse kertoa sitã, Rosa.
Sinã lavertelit minusta.
Halvatun vasikka. Kerro koko tarina.
Jonkun oli kerrottava hãnelle.
Miten pitkãllã se on?
No...
Toisella kuulla.
Kutakuinkin.
Kerro hãnelle.
Se ei ole Tellon lapsi.
Joukko rikollisia livahti maatilalle.
Ties kuka lapsen isã on.
Halvatun Tello.
Ettekã kertoneet minulle?
Anna kãtesi.
Mitã?
Anna kãtesi.
Missã hitossa tãmã oli?
Minne sinã lãhdet?
Winchester.
- Mikã hãtãnã? - Tiesitkö sinãkin tãstã?
Nouse, kusipãã. Nouse siitã, retku.
- Anna hãnen olla, Don Rey. - Tule tãnne.
- Sido hãnet, Wences. - Miksi, pomo?
- Tule, Tello. - Mitã tapahtuu?
- Mentiin, korsto. - Pããstã hãnet. Rauhoitu.
- Sidon hãnet. Vauhtia. - Rey-herra, rauhoitu.
Liikkumatta.
- Erehdyt pahasti, pomo. - Turpa kiinni.
Pããstã hãnet.
Kãske pããstãã hãnet, Tello.
Pããstã hãnet, Don Reynaldo.
Voi hyvã ihme.
Entã jos en pããstã?
Olette pettureita.
Tello. Pããstã heidãt sisãlle, nyt heti.
Pomo on tulossa. Hãn meni hakemaan rahoja.
Hyvã.
Terve, Rosa. Miksi olet noin vakava?
Hymyile, tyttö.
Hyvã on sitten.
Kerro myöhemmin, miten lãhetãn rahat.
Kãteisenã, pankkisiirtona, PayPalissa. Tai maksan viinalla. Miten vain.
Pomo maksaa sinulle.
Pidã se, mitã olet velkaa, mutta jãtã meidãt rauhaan.
Hei, Félix!
Don Rey.
Anna aurinkovoide, Rosita.
Don Rey.
Anna aurinkovoide, Rosita.
Don Rey.
Ole hyvã, Don Rey.
Rosita.
Sinun tarvitsi maksaa vain muutama peso. Sovimme niin.
Nyt muut tulevat, eikã heille voi puhua jãrkeã.
- Keitã muut ovat? - Pahoja tyyppejã.
Lãhdetããn Monterreyhin.
Ottakaa tavaranne. Lãhdetããn heti.
He vahtivat maanteitã. Emme pããse pois.
Annan teille rahaa,
jotta voitte mennã jonnekin, kunnes tãmã on ohi.
Paitsi sinã roikale.
Lãhdet ilman lanttiakaan. Itse asiassa...
Lukitsen sinut vajaan.
Varmuuden vuoksi.
- Mitã teemme Guzmánille? - Kenelle?
Raadolle.
Kuolleelle tyypille.
Haudataan hãnet. Emme ole elukoita.
Ei.
Perhe saisi tehdã sen.
Ãlãhãn nyt.
Heitetããn pããlle muutama kivi, se siitã.
Minã otin Winchesterin.
Sytytin appelsiinipuun tuleen.
Ãlã rankaise Brauliota.
Sovin siitã heidãn kanssaan.
Kerroitko kellekããn?
Peurasta.
En.
Vannotko?
Vannon.
Ihan sama. Minusta sinã metsãstit sen.
Veljeni uskoo sen olleen Tello.
Hãn toivoo niin.
Se on sinun.
Winchester. Lahja minulta.
Halvatun Wenceslao, se pelkuri.
Ammunko rengasta?
Ãlã. Anna hãnen olla.
Rosa, oletko hereillã?
Olen.
Jos menemme pããtielle, pããsemme Galindon maatilalle.
Melo on siellã. Hãn voisi auttaa.
Lãhdetããn.
Se vanha pieru haluaa kuolla.
Entã Braulio?
Braulio on liukas kuin sika mudassa.
Ãlã katso taaksesi, tai sinua huippaa.
Mene. Ota autoni ja lãhde.
- Mutta... - Ãlã kysy.
Mene. Hãivy tããltã.
Haloo?
Niin.
Pããsiãispupu. Niin.
Kuuluisa pupu.
Niin. Unohdit sen tãnne.
Puhelut eivãt pããse helposti lãpi. Ei ole kenttãã.
Ãlã huoli.
Annan sen sinulle, kun palaan Monterreyhin.
Selvitãmme asian sitten.
Niin.
Hei.
Voinko pyytãã palvelusta?
Etsi poikani Elías
ja kerro, ettã hãn on hyvin rakas.
Niin. Vain se.
Selvã. Pãrjãile.
- Avaa ovi! - Mitã teet tããllã?
Painu alas!
Ikkuna!
Oletko kunnossa?
Onko sinulla panoksia?
On kai vain yksi jãljellã.
Nãetkö nyt? Sinun olisi pitãnyt lãhteã Monterreyhin.
Niin.
Olet mahtava ampuja, tyttö.
Enkö vain?
LOPPU
Tekstitys: Meri Myrskysalmi
Luova tarkastaja Pirkka Valkama