Molim vas.
Moram da je vidim.
Reći ću ti ono što govorim svima koji prođu kroz ta vrata,
tražeći da je vide.
Odlazi.
Ponesi svoju tugu negde drugde.
Ovde nećeš naći nikakav mir. -Ne, ja ne tražim mir.
Tražim odgovore. -Idi kući.
Idi kući!
Ova nekretnina dolazi sa posebnim zakupcem.
Živi u podrumu.
Vezana je za nekretninu.
A sada kada je vaše ime na vlasničom listu,
vi ste njen čuvar.
Ne možete sad da pobegnete od ovog mesta.
Vi ste jedina stvar koja stoji između nje i spoljašnjeg sveta,
i to je sada vaš jedini zadatak.
Ne možete...
da je pustite...
iz podruma.
Još uvek ne znate koliko je opasna. Ali jeste, i saznaćete.
Ali večeras, njeno prokletstvo se završava sa mnom.
Ako gedate ovo, znači da nisam uspeo...
Ali trebalo bi da znate...
...da ste već mrtvi.
GLAS MRTVIH
Još malo pa sam uspela.
Eto ga.
Znaš, zabranjeno je da provaljuješ u stan
jednom kada te izbace iz njega. -Da, Kejti, znam.
Sranje je, ali svakako je to uradio.
Verovatno zna da ne mogu da priuštim ništa povodom toga.
Izvini zbog ovoga.
Vidi, znaš da bi uskoro trebalo da čujem za tu umetničku stipendiju.
Dobro. -Samo moram da rešim stvari,
znaš, za depozit i ostalo.
Misliš li da bi mi Martin vratio moju smenu u hotel?
Taj posao je bio očajan. -Pa, da,
ai stvarno me ne zanima... -Martin je perverznjak.
Istina.
Hej.
Koliko god da ti je potrebno, tu sam.
Rešićemo ovo.
Halo? Da, zaista mi je žao, ali ja sam...
Da.
Gde?
Da. da, Ja ću... mogu da dođem tamo.
U redu.
Šta je bilo?
Moj tata. -Rekla si da ti je tata umro.
Da. pa, sad jeste.
Veoma mi je žao, gđice. Lark. Vi ste jedina bliska u srodstvu.
Da li je ovo vaš otac?
Ajris Lark.
Primite... moje saučešće.
Ja sam advokat koji zastupam imanje vašeg oca
Mogu da pregledam njegovu imovinu sa vama kada unovčimo imovinu.
Izvinite, kakvu imovinu?
Moj tata je bio u vlasništvu ovog mesta?
Da. Pa, nije baš moderna diskoteka.
Ali, srećom, to neće biti vaša briga.
Kada mi potpišete dozvolu da delujem kao izvršilac,
pa, mogu da rešim prodaju i prenos vlasništva.
Je l' vam ne bi bio problem da pogledam unutra?
Uđite. Evo nas.
Brojni vlasnici su se trudili da renoviraju ovo mesto tokom poslednjih 400 godina.
A tvoj otac je bio toliko u dugovima da bi prodaja paba radi zarade
bila finansijska nemogućnost, plašim se.
I potpuno renoviranje bi zahtevalo značajnu finansijsku investiciju.
Srećom, radim sa konzorcijumom investitora
koji imaju veliko iskustvo u rasterećenju ovakve vrste zapuštenih zgrada.
Zaista užasna stvar.
Šta se nalazi tamo gore?
Da li je odlazio?
Nemam evidenciju o bilo kakvom pokušaju da se imovina stavi na tržište.
Trebalo bi da možemo da završimo detalje popodne,
ako želite. -Samo hoću da popričam sa svojim advokatom.
Istorijska svojstva, znate, mogu biti dosadna u svojim nijansama.
Znate, bivši... -Ne, ne, ona... ona je sjajna.
Hej, je l' nije problem da prenoćim ovde večeras?
Kako izgleda? -Malo je jeziva, da budem iskrena.
Kako si? -Dobro.
Ajris... -Da, ne znam. Samo ne mogu da prestanem da razmišljam o njemu.
Njegovo... njegovo telo. -Ne razmišljaj o tome.
Pokušaj da se setiš nečeg dobrog što imaš s njim.
Nemam nikakve dobre uspomene sa njim.
Uopšte nemam nikakve uspomene na njega.
Ajris, trebalo bi da sam tamo uz tebe. Dolazim.
Ne, ne brini. Već si platila za moj let.
Dobro sam, u redu?
Ne, ja... dolazim. Već sam kupila kartu.
Naravno da jesi.
Ajris...
nemoj ništa da radiš dok ne stignem. U redu?
Pa, vidimo se uskoro, onda.
Da. Vidimo se uskoro. -Ćao.
Ne.
Zdravo?
Ne. -Sranje!
Ne, čekaj. U redu je.
Ne prilazi mi! Da mi nisi ni prišao!
Nisam mislio da te uplašim. Ti si nova vlasnica?
Ja sam Nil. -Da?
Šta hoćeš?
Hoću da je vidim.
Žao mi je. Znam da je trebalo da sačekam.
Trebalo je da ti dam više vremena.
Molim te, ne razumeš. Ja...
Ne znam, ja... -Moram da je vidim.
Ne znam o čemu pričaš.
2000 je.
Zar ne?
Šta je.. za šta je ovo tačno?
Žena u podrumu.
Vidi, molim te.
Moram da vidim svoju ženu.
Zaista mi je žao, tvoja žena nije ovde. Ovde nema nikog drugog.
Da, jeste.
Dole je.
Je l' je ovo neka šala? Jesi li ti...
Je l' ovo nekakva bolesna šala ili nešto?
Ili... -Nije. Ne.
Vidi, koliko ti treba? Ja...
4000? Molim te? Mogu ostatak da donesem sutra.
Vidi, obećavam da nisma lud, u redu?
Drugi ljudi dolaze ovde iz istog razloga.
Vidi...
zašto samo... samo ne uzmeš novac? Znam šta treba da uradim.
Trenutno nemam ključ.
Zašto... zašto se ne vratiš sutra uveče?
Da?
Zadržaću ovo. -U redu.
Da. Sutra.
Slušaj, ne mogu da ti se zahvalim. Hvala ti.
I kucaj sledeći put.
Moram da priznam, prilično sam zatečen tvojom odlukom.
Nadam se da ćeš biti sposobna za zadatak.
Nije dugo.
Samo želim malo vremenan na tatinom starom mestu.
Pretpostavljam da ove stvari imaju tendenciju
da se razvijaju s razlogom.
Ponekad nas pogrešan put vodi ka pravom mestu.
Siguran sam da ćete imati i više nego dovoljno vremena
da pronađete ono što tražite.
Ajris, 3 meseca
Poslednja stranica.
To je stara zgrada,
sa drevnim tradicijama.
Sada je u tvojim rukama.
Hvala na svemu. -Još jedna stvar.
Vaš otac, on...
vaš otac je očekivao da bi Kraljičina glava mogla pasti pod novu upravu,
zato je ostavio, uputstva za novog vlasnika.
Uputstva za šta? -Nisu ostavljena za mene.
Ostavljena su za... novog vlasnika.
Ovo bi trebalo da bude zabavno.
Već si potpisala?
Slušaj, to je moj pab za sada,
a onda mogu samo...
da ga prodam kad to budem želela. -Ali, zašto?
Dobro. Slušaj, Kejti.
Ovo će... zvučati ludo.
Šališ se, Ajris. -Znam. Znam, znam.
Ali to je... to je 4000, a drugu polovinu donosi večeras.
Pozvala si stranca, potencijalnu psihopatu?
Samo... dobro, slušaj me. Saslušaj me.
Kladim se da postoji gomila ljudi koja je došla ovde
i platila mom tati samo da odu dole i da se malo uplaše.
Znaš? Samo... da se nasmeju.
To je on.
To je to.
Zdravo?
Ako si unutra, izađi.
Možda je u toaletu.
Stvarno ovde dole smrdi na govna.
Izađi, izađi, gde god da si. -Samo sačekajte.
Da li bi trebalo da se držimo za ruke ili šta?
Dobro. Dali smo priliku. Hoćeš li da...
...razgledamo? -Slušajte.
Šta je to?
Ajris.
Hajdemo.
Ajris!
Treba nam tvoja pomoć.
Moja žena, umrla je prošle godine. Moram da razgovaram sa njom.
Šta... Ne, ne nju. - Ajris, beži!
Skloni se od nje!
Skloni se! -Stani. Ne diraj me.
Skloni se.
Skloni se!
Ona te sluša. Naravno.
Reci joj da sedne na stolicu.
Cena se upravo udvostručila.
Bilo šta. -Ajris, ne. Ovo je suludo. -U redu je.
Sluša me.
Sedi u stolicu.
Želim da razgovaram sa svojom ženom.
Možeš li to da učiniš?
Čekaj, to je od moje žene. -Šta se dešava, Nile? -Ne znam.
Šta se dešava? -Nikada ranije ovo nisam uradio.
Šta?
Moramo da je vežemo za stolicu.
Vežite je za stolicu! -Ti je veži za stolicu!
Saro?
Ne. Ne, ne, ne.
Ne, ne mogu. Ne mogu. Ona...
Uveravam vas da ovo nije potrebno. Možete li da odvežete ovo?
Ovo nije u redu. Ne mogu ovo da uradim. Rekao sam da moram da razgovaram sa svojom ženom.
Moramo ovo da počnemo ponovo. -Čarlse? Jesi li to ti?
Molim vas. Molim vas, Ja ne... Moram da razgovaram sa Sarom, u redu?
Čekaj.
Ti nisi Čarls. Izgledaš kao...
Ne može biti. -Ti si mrtva, mama.
Prošlo je 20 godina.
To ne može da bude tačno.
Ja nisam... Ja ne...
Ne želim da sam mrtva. - Stvarno?
Onda zašto bi to sebi uradila?
Znaš li da sam ja bio taj koji je morao da te zatekne licem nadole u kadi?
Nikada to ne bih uradila.
Znaš šta?
Nisam želeo da razgovaram sa tobom, ali evo tu si.
Dakle možda možeš da mi kažeš zašto si to uradila.
Znaš, ja... premeštali su me od rođaka do internata
sve vreme misleći da sam ja kriv.
Ja...
Ja ne...
Šta je to?
Nile? Nile!
Istina je, da nisam mogla da te gledam.
Upropastio si mi život.
Da li je to teško da čuješ, dragi dečače?
Nikada nisam želela da budem majka.
Svake sekunde svakog dana je bila smrt.
I jednog dana,
sve te smrti su se zbrajale. -Da li da stanemo? -Ne.
Tako je, ne. Ne dok ne dobijem poljubac.
Nisi li zbog toga došao?
Nikada nisi hteo da me poljubiš kad si bio mali.
Ali sada si porastao.
I duguješ svojoj majci poljubac.
Stolica.
Poljubi me!
Ajris!
-Prestani!
Uzmi vreću. Uzmi vreću!
Vrati se tamo.
Bio je... bio je prsten. Bio je prsten.
Pripadao je mojoj majci pre nego što sam ga dao Sari.
Zato mora da ju je zbunilo.
Ta stvar nije bila zbunjena. Znala je šta radi.
Čekaj, čekaj, postojao je sat. Matorac, imao je pravila.
Trebalo je da bude dva minuta. Samo... sam zaboravio? -Zaboravio si?
Uspelo je. Uspelo je, zar ne?
Mislim, nisam ni sam znao da li sam u to verovao.
Vidite, slušajte me. Sledećeg puta, nećemo praviti greške.
Nema sledećeg puta. -Bila je baš tamo.
Mislim, ako možemo da vratimo moju majku, može da vrati Sarau.
Tvoja žena je mrtva.
I nećeš je više videti.
Ovo je ono što smo se dodgovorili.
Ako se predomisliš...
Vidi, novac zaista nije u pitanju.
Samo želim šansu da se oprostim.
Ako gledate ovo, znači da nisam uspeo.
Ostavljam vam ovu kasetu
da ne bi napravili iste greške koje sam ja napravio.
Nije da je bitno.
Već ste mrtvi.
Ova nekretnina dolazi sa posebnim zakupcem.
Živi u podrumu.
Sada kada je vaše ime na valsničkom listu,
vezana je i za vas.
Vi ste njen čuvar.
Ona će vas slušati, i samo vas.
Da pređemo na stvar.
Postoji rupa u krajnjem zidu.
Ne može da vas povredi sve dok budete ostali na vašoj strani,
zato se držite podalje od rupe.
Ona ima moć da vrati mrtve.
Ali upozoravam vas. Nemojte da je iskorišćavate.
Iskušaće vas.
Ne iskorišćavajte je.
Kada sam postao njen čuvar, bio sam slab.
Nisam mogao da izdržim.
Ali evo o čemu se radi. Daje vam samo dva minuta.
Dva minuta sa mrtvima. Nakon toga, ona je u kontroli.
Nikakvi lanci ili kaiševi je neće zadržati.
Što duže pričate s njom, to ona jača postaje.
Uvući će vam se u glavu.
Čak i ako pokušate da odete,
bolest i smrt će vas pratiti.
Njene čini lebde iz podruma kao duhovi.
Na ovaj ili na onaj način, vratiće vas ovde.
Uradiće bilo šta samo da je oslobodite.
To je njen jedini cilj. Tako da ne možete
da je pustite da ode iz podruma. Nikad.
Vi ste jedina stvar koja stoji između nje i spoljašnjeg sveta.
Jednom se činilo kao blagoslov,
imati pristup njenim moćima.
Ali večeras, njeno prokletstvo se završava sa mnom.
Jednom sam imao porodicu.
Imao sam ćerku.
Imao sam ceo život...
izvan ovog Bogu iza nogu zaboravljenog mesta.
A sada imam samo nju.
Jesi li znala?
Ne.
Ovo uopšte nema smisla!
Zašto postoji žena u podrumu, i koliko dugo je ona dole?
Ne znam. -Samo treba da odemo.
Ne.
Ne?
Kupićemo karte, i šta onda?
Ja čak ni nemam gde da živim.
Nil je bogat. Rekao je da će kako god da plati.
I sada znamo da postoje pravila. Znamo sa čime se suočavamo.
Ne, ne znamo. -Pa, znamo dovoljno!
Kejti, molim te. Molim te me saslušaj.
Da li znaš šta bi ovo moglo da znači za mene?
Za tebe i mene?
Jer svaki put kad napravim nešto, uvek postoji nešto
što će da me vrati tamo odakle sam počela.
Kad smo bili u zajedničkoj kući, ti si bila ta koja je uvek govorila,
"Jednog dana ćemo biti same. Same ćemo da donosimo odluke."
Ovo je zbog nas.
Molga bi... mogla bi da studiraš prava,
ja bih mogla da pokrenem svoj umetnički studio.
Mislim da to zaslužujemo. -Čula si šta je tvoj tata rekao.
Što je više koristiš, to ona ima veću kontrolu.
Pa, lako je njemu reći. Koristio je podrum 20 godina
pre nego što je iznenada odlučio da se o tome posveti.
Ali pogledaj šta mu je to uradilo. -Samo nekoliko dana.
To je nekoliko dana. Možemo da podnesemo nekoliko dana.
A ja nisam moj otac.
Samo jednom. Samo on. -Da, i onda... onda ćemo da odemo.
Ostaću jer mi je stalo do tebe. Ali, Ajris...
mi ovde nismo bezbedne.
Mora da me posluša.
Zar ne?
NE PRELAZI
Ja sam sada vlasnica.
Ne možeš da pređeš ovaj stepenik.
Ne možeš da napustiš ovaj podrum.
Ko je?
Ajris je, znate, iz paba. -Ajris. Nisam mislio da ćemo se čuti.
Uđi. Otvoreno je.
Oto Vogler.
Nekada si bio vlasnik.
"Lokalni vlasnik bara je oduzeo sebi život...
nakon porodične tragedije."
Fridlend?
Pa, nakon Sare, išao sam u ove grupe za savetovanje o žalosti.
Bili smo bliski sa jednim od starijih momaka tamo.
On je, izgubio svoju ženu od raka i to ga je baš mučilo da nastavi.
A onda jednog dana, rekao je da je pronašao nešto neverovatno
Izvan razumevanja.
Rekao je da... platiš 2000,
i odveo bi te dole da je vidiš.
Moraš da doneseš predmet koji je pripadao pokojniku...
i onda bi mogao da razgovaraš sa njima.
Mesto gde sam bio, poverovao bih u bilo šta samo da je vidim ponovo.
Znaš da je vlasnik bio moj otac? -I nikada ti nije rekao?
Pa, mislim, nismo godinama razgovarali, tako da...
Nisam čak ni znala gde je bio.
Nemoj mi reći da nisi pomislila na to.
Ako bi mogla da imaš jedan pravi razgovor,
šansu da mu kažeš u lice kako se osećaš...
Voleo bih da mogu da ti ponudim nešto više od novca.
Sve što želim jeste šansa da se oprostim.
Ovo je bilo njeno.
Dva minuta.
Saro.
Gde sam ja? Nile.
Nile, gde... gde smo mi? Šta se dešava? -Saro.
Hej, hej, hej!
Čega se poslednje sećaš? -Ne znam.
Vozila sam. -Vozila si. I šta onda?
Padala je kiša.
I sva svetla su se zamutila, i... onda je sve bilo crno.
Nile, šta se dešava?
Ja... stvarno se plašim. -Znam.
Devedeset sekundi.
Ko je to? -Nije važno.
Samo me pogledaj. Nemamo mnogo vremena.
Imala si saobraćajnu nesreću.
Slupala si kola.
Umrla si, Saro. -Ja sam šta?
Nije bitno, zato što si sada ovde.
Sada si ovde.
Zašto li sam onda zavezana? -Ne mogu to trenutno da objasnim, u redu?
Ima... ima toliko toga što želim da ti kažem.
I znam da nisam bio savršen. Postoji mnogo toga bih voleo da sam uradio bolje.
Ali moram da te pitam jednu stvar.
Koju?
S kim si se viđala?
Viđala?
Nile, ja ne... -Sve je to sada u prošlosti.
Ali pomoglo bi mi da znam.
Ne znam o čemu govoriš. -Trideset sekundi.
Saro, molim te.
Znam da si htela da me ostaviš. Znam da je postojao neko drugi.
Ostvaila si karte na mom laptopu. Mislim da si htela da ih nađem.
Deset sekundi.
Dakle ko je bio?
Nile, pet sekudni.
Vidi, ja pokušavam da nastavim dalje!
Samo moram da znam šta se desilo.
Ajris.
Ajris, vreme! -Čekaj. -Nile, gotovi smo.
Nije postojao drugi čovek, Nile.
Jednostavno nisam mogla da podnesem pomisao da više budem sa tobom.
Dosta je.
Stani!
Ajris, vrati se!
Ne želim da sam mrtva. -Saro?
Ja...
Ajris! -Nije bila moja greška.
Nije... Ja... nisam ništa uradila.
Ovde sam da ti pomognem.
Plašim se. -Dozvoli mi da ti pomognem.
Ajris!
Ja sam tvoj čuvar. Moraš da me slušaš.
Još uvek ne razumeš.
Obe smo zatvorenice.
Nije se radilo o oproštaju.
Zar ne?
Zar ti ne bi htela da znaš?
Da je neko kog si volela hteo da te napusti, zar ne bi htela da znaš zašto?
Ali ono što je tamo rekla na kraju...
To je bilo nakon što je sat zazvonio, zar ne? To... to nije bila ona.
To je bio... -Nije važno.
Imao si šansu. Sada se gubi.
Trebalo bi da odeš kući, Nile.
Žao mi je.
Ne plašim te se.
Ovene.
Izgledaš staro.
Bolestan sam, Ket. Čitav moj život je bio ovde.
Dosta mi je.
Zato ću da odem da vidim Ajris.
Da pokušam i da objasnim.
Želeo...
Želeo sam da se oprostim.
I sada sam to uradio, tako da...
Seti se šta se desilo poslednjeg puta kad si pokušao da odeš?
Vratio si mi se, i tvoje proletstvo je došlo s tobom.
Šta misliš šta će da se desi ovog puta?
Oslobodi me, i sve ovo se završava.
Imam bolju ideju.
Hajde da završimo ovo jednom za svagda.
Ne možeš da me ubiješ, Ovene.
Znaš...
možda si u pravu.
Ovene.
Ovene, stani! -Ajris možda nije želela da me vidi,
ali jedna stvar u koju sam siguran
jeste da ću da spalim ovo mesto do temelja.
I neće ostati ništa o čemu bi bilo ko morao da brine.
Ovene, molim te, ja sam tvoja žena! Molim te!
Ti nisi moja žena.
Ne, ne, ne!
Napustio si našu ćerku!
Nisi bio tamo dok me je gledala kako trulim od bolesti!
Ti. Ti si čudovište, ne ja!
Ne, ne!
Ajris.
Kejti?
Razumem, veštice.
Spali sve. Ubij je.
Kejti?
Kejti, jesi li ovde dole?
Ti ne pripadaš ovde!
Beži, mala devojčice.
Kuda ćeš?
Tata, kuda ćeš?
Stani! Ne možeš da ideš unutra. -Nikad nisi bila dorasla ovome. Nikad!
Ona može da oseti tvoj strah.
Tata, šta ti se dešava sa licem?
Tata!
Stani. Stani. Povređuješ se. Stani.
Prestani!
Šta si mu uradila?
Aris?
O, moj Bože.
Skinut je. U redu je. Dobro si.
Ovo je definitivno bilo to.
Ovo je definitivno bila njegova kancelarija.
Uopšte nema smisla.
Jesi li sigurna da je to advokat sa leve strane?
Da, to je on.
Nema čak ni broja telefona.
Samo beskorinsa adresa na kojoj smo već bili.
Kao da je znao.
Morao je da nađe neku naivčinu da stavi njihovo ime,
i onda bi samo nestao.
Uzećemo novac od Nila i onda ćemo da se gubimo odavde.
Dešava se baš kao što je tvoj otac rekao.
Iskoristili smo vešticu, a sada san.
Samo će se pogoršati. -Bila je to noćna mora.
Drugarice, davljena si na podu od kupatila.
Šta to radiš, Ajris? Ponašas se kao da ne želiš da odeš odavde.
Pa, ako ne mogu ništa da dobijem od njega,
onda ne, ne moram.
Trenutno je ovo sve što imam.
A onda samo pomisli na količinu ljudi
koja bi ubila da imaju nešto ovako!
Čuješ li ti sebe? Ovo nije nešto što možeš da kontrolišeš!
Zar ne razumeš? To je ona. Ona je u tvojoj glavi.
Trebalo bi da se plašiš.
Znaš li od čega se zaista plašim?
Od vraćanja svom običnom životu, životu gde nemam ništa.
Možda ti ne želiš da imam ovo zato što... zato što smo dobre, zar ne?
Sve dok sam ja sjebana i ti se samo brineš za mene.
Ali čim nešto dobijem za sebe,
ti samo hoćeš to da mi oduzmeš.
Misliš o sebi.
Šta to radiš?
Da, da. Onda samo idi.
Fridlend.
Šta si tražio, Oto?
Pokušao si da pobegneš, zar ne?
Znaš koga hoću da vidim.
Ne smeš da budeš ovde.
Kako si me našla? -Posedujem tvoj pab.
Ne, to nije moguće.
Nije moguće. Spalio sam ovo mesto do temelja.
Godinama si bio njen čuvar. Šta je ona?
Ne znam. Nisam pitao ko je bila niti kako je nastala.
To je to?
To je sve što imaš za mene? -Nisam želeo da te uplićem.
Nisam ostavio testament.
Ovo se ne bi dešavalo da si se držala podalje...
Možda bih se držala podalje da si zaista razgovarao sa mnom!
I da uvučem tebe i tvoju majku u ovo? Ne!
Pokušao sam jednom da te vidim, Ajris, jako davno.
Ali čim sam napustio ovo mesto...
užasne stvari su me pratile.
Nesreće, bolest...
smrt.
Mama?
Nisam znao šta će da se desi, kunem se.
Kunem se, kunem se.
Vratio sam se ovamo da te zaštitim.
Samo hoću da znam, kako da je kontrolišem?
Jer ja sam... još uvek sam njen čuvar. Ona mora da me sluša.
Dok ti ne uđe u glavu.
A onda je pitanje ko će koga da sluša.
Ja sam bio isti. -Mi nismo isti.
Ipak si ovde...
razgovaraš sa mnom.
Ušla je u tebe, mogu da kažem.
Ne, ne. Prodaću ovo mesto i otići ću pre nego što mi se tako nešto desi.
Sve dok ti je ime na listu, ne možeš da joj pobegneš.
Ne možeš da je kontrolišeš. Ne možeš da je ubiješ.
Sve što možeš da radiš jeste da je ne upotrebljavaš.
2000 za dva minuta? Ti si licemer!
U pravu si.
I tu grešku sam odneo u grob.
Budalasta devojko.
Jesi li mislila da ću biti ponosan na tebe?
Jesi li ikada zastala da pomisliš da možda, samo možda,
ona nije tvoje prokletstvo?
Da si možda...
ti njeno.
Ima mudrosti koju samo patnja može da donese.
Imala sam mnogo patnje.
Ne! Ne!
Samo sam hteo da se oprostim, makar na trenutak.
Izneverio sam te.
Izneverio sam tebe i svakog kog sam ikada voleo.
Oprosti mi, Ajris. Oprosti mi.
Ali nemoj da me vratiš.
Ajris, znam da si uznemirena,
ali pratila sam adresu do kuće starog vlasnika.
Mislim da on možda ima neke odgovore da nas izvuče iz ovoga.
Ne mogu da verujem da ovo govorim, ali možda bi bilo vredno vratiti ga.
Krećem odmah ka pabu. Nazovi me. Molim te.
Ona je sada vaša odgovornost.
I to je za života.
Postali ste zatvorenik čim ste potpisali svoje ime na tu listu.
Ne možete sad da pobegnete od ovog mesta.
Kuda god da odete...
...ona će vas progoniti...
sve dok se ne vratite.
A svi se vraćamo.
Mi smo oni prokleti.
Ajris?
Ajris!
Ajris?
Ajris, šta si to uradila?
Čekaj.
Jesi li ti Oto Vogler?
Zašto si me vratila?
Možeš li... možeš li da mi pomogneš da pronađem glavnog čoveka
da bismo mogle da odemo odavde?
Znam da si ga tražio. -Nema izlaza.
Čovek sa kojim ste imale posla je nebitan.
Vaša sudbina je zapečaćena pre 400 godina
kada je drevno bratstvo otkrilo ženu koja bi mogla da dočara mrtve.
Bratstvo je pokušalo da zloupotrebi njenu moć.
Ali kada je odbila, žigosali su je vešticom
i spalili su je na lomači.
Ali smrt nije mogla da je čuje.
Vaskrsnuvši iz smrti, njena smrt je bila nemilosrdna.
Bolest se širila među živinom.
Usevi su se smežurali, a kuga se proširila među ljudima.
Da bi je zaustavili, bratstvo je izvršilo mračni ritual
i zatvorili su je u ovu podzemnu grobnicu,
ostavljajući je samu i skoro zaboravljenu.
Vekovima kasnije, potomci bratstva
su otvorili njenu grobnicu da još jednom iskoriste njenu moć.
Što su je više koristili,
to je veću moć stekla nad bratstvom,
koje je upalo u bolest i smrt.
Sada, postoji samo još jedan čuvar
koji stoji između nje i spoljašnjeg sveta.
Onaj ko se potpiše na listu nasleđuje prokletstvo
i mora da je spreči od oslobađanja njene osvete.
Ali ovo... ovo je greška.
Mi... ne bi trebalo da smo ovde.
Moja prijateljica nikada nije nameravala da dođe na ovo mesto.
Nasledila ga je.
Zar ti nisi čuvar?
Žao mi je. -Žao zbog čega?
Za tebe ovde nema odgovora.
Postoji samo bol.
Ajris. -Kejti?
Slušaj, molim te.
Budi brza. Samo mi pomozi!
Gde si? -Podrum. Ovde je.
Pomozi mi! -Sranje.
Kejti? Kejti!
Ajris!
Kejti.
Ajris!
Ne prilazi rupi.
Ovde!
Ajris!
Kejti?
Ajris, hajde!
Kejti?
Kejti!
Ajris!
Ketji? Nastavi da pričaš. - Čekaj, ovde sam.
Ajris!
Ovamo! -Kejti.
Ajris. Ajris, o, moj Bože!
Jesi li dobro? -Da, da, dobro sam. A ti?
Moramo da idemo. -Moraš da me izvučeš odavde.
Šta ako se vrati? -U redu je. Samo nastavi da se krećeš.
Šta je ovo, Ajris? Hajdemo odavde!
Ne!
Ne, ne, ne, ne.
Ubiću te.
Mnogo ljudi je pokušalo.
Tvoj otac je vrištao kao dete.
Pokušavala je da me spasi.
To je sve što je ikada uradila.
Evo.
Smiriće te.
Pa šta hoćeš sad da radiš?
Moj tata je rekao...
da je umro...
znajući da je inzneverio sve koje je voleo.
I da sam ga mrzela zbog toga.
I upravo sam uradila isto. Uradila istu stvar.
Ne, ovo... ovo se sa mnom završava.
Sada. Zapečatićemo je zauvek.
Niko je više neće iskoristiti. Biće nemoćna.
Mogu da ti pomognem.
Hvala. -Stvarno ne bi trebalo da mi se zahvaljuješ.
Izgleda da smrt prati svakog oko mene.
Dobro si? -Da, ja...
Još uvek se oporavljaš. -Dobro sam. Trebalo bi da odeš da odmoriš. -Dobro sam
Ja mogu ovo da uradim.
Hajde.
Spavanje će pomoći.
Smiriće te.
Možeš da mi veruješ. Biću drugačiji od ostalih.
Nisu cenili ono što su imali.
Ajris nikada nije želela ovo mesto, ali ja ga želim.
Trebalo je da budem ja za početak.
Ja mogu da te zaštitim.
Sve što želim jeste da vidim Saru kad god da odlučim.
Bez kaiševa.
Bez sata. Samo mi.
Možeš li to da uradiš?
Evo.
Vidiš? To je moje ime na papiru.
Ja sam čuvar.
Shvatam.
Ja... sada se sećam. -Saro?
Sećam se šta se desilo te noći.
Posvađali smo se za večerom, zar ne?
Rekla sam ti da mi treba više prostora, malo vremena da razmislim, i...
ti si bio tako smiren.
Bila si uznemirena. Samo sam želeo da se smiriš.
Ne. Vrtelo mi se u glavi.
Šta si mi dao? -Samo vino.
Uvek se zbuniš kada piješ.
Reci mi istinu. Reci mi šta se desilo, Nile!
To je bilo samo nešto da bi te smirilo.
Trebalo je da te natera da spavaš dok ne budemo mogli da pričamo.
Kako sam znao da ćeš da odeš u kola?
Mislim, želeo sam da provedemo svoje živote zajedno,
a ti si samo htela da odeš od toga. Htela si da me napustiš baš kao i ona!
Baš kao i majka!
Ali ja mogu da ti oprostim.
Bila je uteha znati da ne postoji neko drugi.
Dalo mi je nadu za našeg sina.
Htela sam da te napustim jer sam se uplašila.
Tebe.
Gajenja mog deteta u toj kući.
Ne mogu... Mislim, kako... kako sam ja...
Nisam mogao da znam, a ti...
Nile, još uvek možemo da budemo zajedno.
Znaš, biće... biće kao da je i on ovde.
Još uvek možemo da budemo porodica.
Ali ne ako je ona čuvar.
Ne razumem.
Ne možemo da budemo porodica ako je živa.
Ja nisam ubica. -Ali ti si me ubio.
Ubio si nas. Duguješ nam.
Oni...
A šta misliš da će ona reći kad sazna?
Neće. Neće znati
Već zna. -Ajris!
Pusti me! -Izvini, ali ne mogu da je izgubim.
Ne opet. -To nije Sara.
Moraš da nastaviš dalje. -Ne želim da to radim!
Ajris!
Ne mogu da ti dozvolim da je zakopaš, Ajris.
Obrisaću svoje ime. Prepisaću pab. Nile, stani.
To je sve što sa želeo. -Molim te, stani.
Ali mislim da to nije tako jednostavno, zar ne?
Stani, molim te! -Vidiš, dok si još uvek živa,
pab je još uvek tvoj, zar ne? -Pusti me.
Žao mi je. Tako mi je žao.
Jebi se!
Molim te!
Molim te.
Pokušao sam da ti kažem.
Smrt me prati.
Uradio sam šta si tražila.
Sad je vrati da bi mogla da upiše moje ime na papir..
Nisam želeo da se ovo desi. Moraš da mi veruješ.
Ubio si me. -Nisam imao izbora.
Ti si lud. -Ja sam lud?
Zamisli da imaš ovu moć i da je ne koristiš! To je ludo!
Hajde sad da ovo uradimo kako treba.
Reci mi kako mogu da upišem ime na papir.
Trebalo bi da ti zahvalim.
Moj čuvar je mrtav.
I doveo si je nazad.
Zar ne razumeš?
Moje ime je još uvek na papiru.
Ja sam još uvek njena gospodarica.
I sada...
ona...
je ja.
Ajris? -Htela sam da te ostavim jer sam se plašila.
Nikada nisam želela da budem majka. -Vrtelo mi se u glavi.
Nisam mogla da te gledam.
Svaki dan je bila mala smrt.
Ubio si nas.
Ne. Ne, ne, ne! -Da, slatki dečače.
Saro. Saro. Saro. Pomozi mi. Pomozi mi!
Dušo. -Pomozi mi.
Dušo, ne brini. Ne brini. Pomoći ću ti.
Hvala ti. Hvala ti. -Evo.
Hvala...
Ne. Ne, ne.
Ali ona je uvek ta koja vuče konce.
Moram da vidim svoju ženu.
Mogu li da pitam šta je podstaklo ovu promenu mišljenja?
Hoću malo vremena na starom mestu mog oca.
to je 4000!
Šamo želim šansu da se oprostim.
Ponašaš se kao da ne želliš da odeš odavde.
Znamo sa čime se suočavamo.
Što je više koristiš, to ona ima veću kontrolu.
Ona mora da me sluša! -Dok ti ne uđe u glavu.
Sledećeg puta, nećemo napraviti greške.
Još uvek možemo da budemo zajedno. Ali ne ako je ona čuvar.
Ovo nije nešto što možeš da kontrolišeš!
Ajris! -Zbogom, Nile.