BASERAD PÅ BOKEN AV LAURA LIPPMAN
Varsågod.
Mr Durst?
- Vad är det? - Krabbkött på smörat rostbröd.
Nej. Nej, tack.
Ursäkta mig.
Tack.
Esther Williams?
Allan.
Var befinner sig mr Schwartz ikväll?
Han är på jobbresa.
Jag var tvungen att komma. Jag är med i kommittén.
- Vi har organiserat det här. - Hade du möjligtvis
nåt med menyn att göra?
För de serverar mer skaldjur och fläsk än ett tyskt ölhak.
Vi hade en sabbatsmeny på Suburban, men ingen kom.
Att vara judisk är sällan i ropet.
Du borde stoppa mig från att dricka på tom mage,
annars kommer jag att vakna upp på gräsmattan imorgon bitti.
Du ser ut att tåla några drinkar. Du är vuxen.
Det är du som är gift och sitter med i kommittén.
Du har säkert en massa Schwartzar springande runt fötterna snart, eller hur?
Maddie. Hej. Hejsan.
Jag är ledsen, Maddie. Jag är ledsen.
- Det gör inget. Oroa dig inte. - Nej, nej. Jag är...
Nej, nej. Jag menar att jag är ledsen över hur jag betedde mig den kvällen.
- Jag har velat säga det till dig länge. - Vi var barn.
Varför tar du ens upp det?
För att min far inte är en bra människa.
Och om det krävs några drinkar på tom mage för att erkänna det...
- L'chaim. - Jag tror du behöver frisk luft.
När fick du veta?
- Det var du som tog upp det. - Jag...
...hörde er viska till varandra, kanske en vecka före skolbalen.
Jag såg hur du såg på honom, och jag bara visste.
Och sen var det den där målningen av dig i sjön.
Jag ville verkligen göra dig illa.
Mig?
För att jag... Jag beskyllde dig för...
Men jag... Nu vet jag bättre.
Jag vet vad han gjorde mot dig.
Nej, det vet du inte.
Du fick åtminstone åka hem när kvällen var över.
Jag bodde med honom.
Så det tycker du är kul?
Hysteriskt kul, Allan.
Du vet, du var inte den enda flickan.
Vad menar du?
Att du inte var hans enda flickvän, Maddie.
Förlåt mig.
Förlåt.
Förlåt. Jag är precis som min far.
Stäng dörren.
Vet du, mamma...
...du tittar alltid konstigt på mig.
Till och med när jag var liten.
Som om nåt var fel, och bara du kunde se det.
Men sen läste jag din dagbok och...
...förstod att jag påminde dig om nåt
du inte ville bli påmind om.
Men jag är din son.
Inte alla männen som föregick mig.
Jag är ledsen. Jag ville bara...
Jag ville tacka din mor för att hon hittade min dotters mördare.
Ni kan komma in, mr Durst. Varsågod.
Jag antar att jag är skyldig er båda en ursäkt.
Ditt nästa barn kommer veta sanningen.
Mamma!
Hjälp! Kan nån hjälpa mig?
Fort, kom!
Okej. Ni måste krysta, ms Morgenstern!
- Mrs Schwartz! - Mrs Durst!
Krysta, krysta, krysta!
Vad blev det?
Din story...
...behöver en bra ledtråd.
Nej, vänta! Jag behöver dig!
Cleo?
Nej!
Madeline Schwartz, reporter på The Star, ligger på sjukhus ikväll
efter att ha knivhuggits av mordmisstänkte Stephan Zawadzkies mor,
i vad som tycks ha varit ett försök till mord och självmord.
Det är min plikt att informera om...
...att Madeline Schwartz inte bara var en kollega,
utan även min vän sedan länge.
Liksom resten av staden ber jag ikväll.
Enligt polisrapporten var mrs Schwartz inte ute på uppdrag för The Star
när hon klev in i Zawadzkies bostad.
Hur fallen är relaterade, om alls, är ett mysterium som utspelas i realtid.
Det här tycks rentvå Stephan Zawadzkie från mordet på Cleo Johnson.
Polisen rapporteras nu lägga fokus på nya misstänkta.
Vart... Vart ska du?
Stanna här.
Jag gjorde det inte. Jag älskar min fru.
Säg mig, vad vore mitt motiv?
Hör på mig, mannen. Varför lyssnar du inte på mig?
Vad händer, T-Man?
Teddy?
Polisen grep just min pappa. Vet du nåt om det?
Kom hit, mannen.
Vad vill du, mannen?
Jag har nåt till dig.
Vad är det här? Vet du vem som dödade min mor?
Kom igen, mannen. Prata med mig.
Det var en bra pitch, mr Gordon. Det ska jag säga.
Du, Reggie.
Är allt som det ska här, chefen?
Allt är som det ska,
förutom det faktum att kriminalare Platt är här.
Kul att se dig också, Reggie.
Jag bara tänkte att ni två borde...
...borde vara glada att höra att de anser Slappy Johnson vara huvudmisstänkt.
Nån aning om varför han beskyller dig för Cleos mord?
Tja, han och Cleo
hade ett stort gräl här en kväll, det är allt jag vet.
Reggie har fått för många slag mot huvudet.
Han glömmer att han inte måste besvara frågor två gånger.
Vi pratade med polisen efter begravningen.
Ja, men ni glömde nämna att Cleo vann stort på jullotteriet, eller hur?
Och att hon körde bilen när Myrtle Summers blev skjuten.
Och?
Mr Gordon, jag undrar hur ni kan kalla er en förkämpe för rasen
när en oskyldig svart man är på väg att hamna i fängelse
för ett brott ni vet att han inte begick.
Känner ni till den afrikanska cikliden?
Det kan jag inte påstå, mr Gordon.
Och jag hade inte trott dig vara en fiskexpert.
Jag är ingen fiskexpert. Reggie är experten. Han vet allt om havet.
Bara därför vet jag att hans hjärna ens fungerar.
Man kan fråga pojken vad som helst om de här jäkla fiskarna.
Berätta om den här, Reggie.
Kakaduaciklid.
Precis. Berätta var den kommer ifrån.
Hela vägen från moderlandet.
Över 800 arter kommer från tre olika afrikanska sjöar.
Berätta för honom varför de dödar varandra.
Berätta.
De gör bara det när de inte kommer från samma sjö.
Precis som vi.
Den vite mannen tror att vi alla är likadana, men vi kan se skillnaden.
Ja, det kan vi.
Godnatt, mina herrar.
Det är andra gången på mindre än en vecka som nån suttit i den stolen
och sagt att Cleo vann på jullotteriet.
Antingen har Platt och den judiska reportern samma dåliga källa
- eller så är det nåt du inte berättar. - Jag sa ju att jag löste det, mr Gordon.
- På julafton, precis som ni sa. - Gjorde du?
För jag minns inte att jag sa åt dig att lämna henne vid den jävla fontänen.
Ja. Förlåt. Ni har rätt, chefen.
Jag vet inte hur jag tänkte.
Du vet inte hur du tänkte?
Kapten Stassley? Jag måste prata med er.
Hej, Maddie.
Maddie?
Hur är det, mästaren?
Hur mår du?
Stephan Zawadzkie har äntligen yttrat sig.
Han försökte våldta Durst-flickan, klarade det inte...
- Vad? - ...och lämnade henne i källaren.
Modern fick veta och beslöt sig för att ta hand om saken.
- Mamman är död. - Herregud.
- Nu... - Tänk om han ljög?
Nej, han ljuger inte.
Blodet under Tessies naglar matchar mammans blodgrupp.
Jag vet vem som dödade Cleo Johnson.
Maddie, sluta nu. Sluta oroa dig för Cleo Johnson.
- De grep just hennes make. - Åh, nej. Nej, nej, nej.
Hör på, Maddie.
- Allt du ska tänka på nu... - Han gjorde det inte.
- ...är att bli bättre. Okej? - Nej, nej. Han gjorde det inte.
Du kunde ha blivit dödad.
Du...
...vad fan hände egentligen?
Vad sa hon till dig, innan hon...
Om du tror att du ska få skriva storyn...
...har du mer ryggrad än jag nånsin trott.
Maddie. Folk vill veta.
Kom igen... Maddie, jag blir pressad från alla håll.
Säg till Marshall att Cleo Johnsons story...
- Marshall vet att den är din. - ...är min story, Bob.
Okej. Då så. Vem är din källa?
Sir, ni måste gå.
- Ja... Hör på, Maddie. - Min story.
- Sir? Följ mig, annars... - Maddie...
- ...måste jag ringa vakten. - ...hör på.
Sir?
Få ut honom härifrån.
Säg åt Marshall att familjen Zawadzkie är gammal skåpmat.
- Cleo är storyn. - Hämta en kylklamp.
Min story.
Tessie?
"Det är väldigt få människor
som emottar sanningen..."
"...i sin förödande helhet.
- De flesta tar emot den i fragment. " - Jag har inte tid för fragment.
- Jag behöver den nu. - Och annars?
Annars får ingen veta sanningen om vem som mördade Cleo Johnson.
Och ingen får veta vilken superb skribent du är?
Ambition är inte sanningens fiende.
Och min sanning då? Men du har aldrig berättat min story.
Vilken story? Du levde ett trevligt förortsliv, och sen var det över.
Anne Frank hade det värre.
Du är gårdagens nyheter, Tessie.
Jag är ledsen, Tessie.
Jag är ledsen att ditt liv togs ifrån dig så snart.
Jag är ledsen.
En dag ska jag berätta din historia, jag lovar.
Men nu måste jag fokusera på vem som dödade Cleo Johnson.
Vem var Madeline Schwartz?
Morgenstern!
Morgenstern.
Varför är vi så mystiska mot oss själva?
Det enda sättet för oss att känna Madeline Morgenstern
är i ljuset av dem som älskade henne mest.
Så jag vill välkomna hennes mor, Tattie...
...till pulpeten.
- Mamma. - Mrs Morgenstern,
gör ni oss sällskap så ni kan berätta om er dotter?
Mamma, gå... Gå fram. Berätta vad mitt liv handlade om.
Jag vet inte vem du var.
Du berättar aldrig nåt för mig.
Okej.
Under purim – jag var elva år gammal.
Alla barnen var utklädda.
Jag var utklädd till fjäril.
Plötsligt såg jag en riktig fjäril.
Jag tyckte den var det vackraste i hela världen
och jag ville hålla i den.
Men när jag fångade den, och öppnade mina händer, så var den död.
- Fjärilen hade dött. - Och sen såg jag min far komma.
Han kom för att berätta att min bror
och min mor hade dödats i ett koncentrationsläger.
Mamma, du var 30 när du fick veta det, du var inte elva.
- Och varför har du bara hemska minnen? - Det är därför jag inte berättar nåt.
- Du sa att du ville lära känna mig. - Det här är min begravning.
- Jag har offrat allt jag nånsin velat ha... - Ja.
- ...så att du skulle få... - Ja.
- ...det jag inte hade. - Allt du nånsin önskade dig.
Ja. Jag har hört det. Varje mor säger så, men jag vill inte ha det du saknade.
Jag vill ha det jag saknade.
- Mrs Morgenstern. - Jag kan inte bli som du.
Jag gör det.
Madeline Morgenstern var mor,
dotter, älskarinna, fru.
Det är inte allt.
- Hon var även författare. - Författare.
Hon använde sina instinkter för att jaga det makalösa.
Det makalösa.
Hon ville berätta de historier som folk behövde höra.
Hon fann rättvisa för Tessie. Hon fann rättvisa för Cleo.
Rättvisa.
Och det är så vi borde minnas henne.
Som nån som kämpade för dem som inte längre kunde kämpa för sig själva.
Hon kämpade för rättvisan. Hon kämpade för rättvisan.
Kämpa för rättvisa.
Vit makt. Vit makt. Vit makt.
...talesman för Ku Klux Klan,
och grundare av National States' Rights Party,
pastor Connie Lynch har anlänt till Baltimore
för att leda demonstrationerna en andra kväll på Patterson Park.
NSRP har svurit att möta alla motdemonstranter
med demonstrativ styrka och ohämmat raseri...
GUD VÄLSIGNE USA
NIGGER ÖNSKAR DU INTE ATT DU VORE VIT
VI ÄR INTE EMOT NEGRER VI ÄR EMOT RASBLANDNING
ÅK TILLBAKA TILL AFRIKA
POLISLINJE ÖVERTRÄD EJ
Se till att alla kollar utrustningen och samlas...
Hej, kapten. Ni ville prata med mig?
Ja.
Bosko.
Ja, kapten.
Visa kriminalare Platt till mitt kontor och vänta på mig där, tack.
På ditt kontor, sir?
Jag kommer inom kort, Platt.
Vad gäller det?
Ungarna som startade det lokala NSRP demonstrerade igår kväll.
Tusen personer.
- De tågar ut igen om några timmar. - Jag såg dem på vägen hit.
Grabbarna åkte ut för att stoppa dem, va?
De har rätt att demonstrera så länge det är fredligt.
Är det fredligt att skrika att negrer ska dö, Bosko?
- Det är yttrandefrihet, Ferdie. - Kriminalare Platt.
Första tillägget. Du kanske hört talas om det.
För helvete. Låst.
Vet du vad? Jag har nyckeln.
Kapten har en tv här inne nånstans.
Colts spelar.
Du vet, sanningen är...
...att alla skiter i NSRP.
Det är matchen de bryr sig om.
De flesta av oss vill bara gå till jobbet på morgonen
och komma hem till ett varmt mål mat.
Din partner, Percy, han förstod det.
Vi kan väl lämna konstapel Davis utanför det här?
Vet du vad problemet är, Ferdie?
Alla pratar om er negrer som om ingen annan nånsin lidit.
När min far kom till Baltimore,
styrde irländarna, och de höll sina egna om ryggen.
Sen tog italienarna över, och de höll sina egna om ryggen.
För fan, judarna kom i drivor, och de jobbade sig upp.
Men plötsligt snackar alla som om alla vita är likadana
och att det är vi mot negrerna.
Kanske för att det enda ni var överens om var hur vi skulle behandlas.
Det är som det alltid har varit.
- Ni får vänta på er tur. - Det kanske är vår tur.
Ja. Kanske.
- Du, Platt? - Ja.
Berätta,
luktar mrs Schwartz lika gott som hon är snygg?
Ursäkta?
Jag berättade för kapten
att hans utvalde har smitit in genom hennes fönster om nätterna.
Kanske en dag, när det faktiskt är er tur,
så släpper hon in dig genom dörren.
Vad gör du?
Jag räddar ditt arsle från fängelset för att ha brutit lagen,
det är vad jag gör.
Det kan du tacka kaptenen för.
Han ser hellre att du säger upp dig i tysthet.
Men om du skiter i avdelningens rykte,
tänk då hur mrs Schwartz kommer se ut fängslad för att ha bott med en neger.
Jag antar att kaptenen inte kommer.
Ursäkta mig.
Hej.
Du kom.
Jag antar att du hade rätt, mig kan man inte lita på.
Det har jag aldrig sagt.
Jag sa att jag litar på att du ska vara den du är.
Vem är jag?
Och hur kan jag lita på dig?
Jag har varit med några vita kvinnor.
Det faktum att de inte kunde gå ut nånstans med mig,
var det bästa med att dejta dem.
Inga löften, inga dyra dejter, inget sånt.
Inga känslor.
Bara jag och mina utredardrömmar.
Det var min uppfattning om frihet, tills jag träffade dig.
Jag vet inte vem ni är, ms Morgenstern,
men jag vet att ni inte ger er förrän ni får svar.
Och det gillar jag.
Det gillar jag mycket.
Mer än du gillar Cleo Johnson?
"Vi växer inte absolut, kronologiskt.
Vi växer bitvis.
I ett rike är vi mogna,
i ett annat barnsliga."
Mår du bra?
Jag vet vem som dödade henne.
Madeline, läkarna vill att du ska vila.
Somna nu.
Jag tog med kläder till dig.
Jag måste bevisa vem som dödade Cleo Johnson.
Madeline.
Mamma?
Raring...
INGA NIGGRER – INGA JUDAR – INGA HUNDAR
...kom in.
Kom in.
- De släpper in judar. - Varför?
Har du inte hört?
Vi är vita nu.
Kom in.
Vart ska du?
Sluta oroa dig för Schvartze, Madeline.
Kom in.
ENDAST FÄRGADE
271, 221, 366, 111, 271,
221, 366, 251, 366, 111,
271, 221, 366, 111.
Vi hittade dig!
366, 251, 111, 271.
Det där är min fru! Det är min älskling. Titta på henne,
Cleo!
Berätta vem som dödade dig.
Berätta.
Vad har ni nu gjort, ms Morgenstern?
Jag kan inte drömma längre.
Ni drömmer inte.
Ni är här, i detta nu, med mig.
Vem är du?
Jag var Cleo Johnson.
Undertexter: Victoria Heaps