- Bože. Sakra. - Alvine?
Sakra.
Alvine?
Povíš mi, co se stalo?
Shell Gordon zjistil, že jsem nevrátil pár drobných.
Hazard ti nestačí?
Teď kradeš sázky ostatních?
Mervo, já mu zaplatil.
Nelži.
- Zaplatil jsem mu. - Trumpetou?
Přísahám Bohu, jestli pro něho nepřestaneš dělat
a nezískáš tu trumpetu zpátky, odejdu odtud i s Kleo.
Zlato.
Zlato. Mervo?
Mervo, počkej.
- Kdes vzala deset dolarů? - Šetřila jsem je rok za práci s Charliem.
To nemůžu.
Tvůj táta charitu nebere.
Tohle není charita.
Musíš si to odpracovat.
Cože?
Odpracovat?
- Jo. Pojď. - Dobře, slečno Sherwoodová.
Tak jo.
Dámy a pánové,
je mi ctí vám představit jedinečnou
- Kleo Sherwoodovou. - Děkuji.
A doprovodí ji trumpetista
Alvin Sherwood.
Líbej mě každé ráno
po milion let.
Měj mě každý večer po svém boku.
Pověz mi, že mě budeš milovat...
Tady Wallace White. Mám pro vás mimořádnou zprávu.
Včera večer po půl jedenácté večer
proběhl pokus o vraždu radní Myrtle Summerové
a Baltimore je v šoku.
Podezřelí jsou stále na útěku. Policie hledá...
- Haló? - Reggie, tady Kleo.
Něco novýho?
Dobře víš, co je novýho.
To s Myrtle.
Říkali, že má sotva poraněnou nohu.
A já o tom nic nevím. Ani ty.
Donutili mě, abych je tam zavezla, chápeš?
Ví někdo, žes tam byla?
Jo. Carol, ta holubice.
A ti dva kreténi, co byli s ním.
Ten debil tam přijel v červeným kabrioletu.
- Pardon. - Co?
- Pardon. - Moment!
Půjdu s tím za Shellem.
To bych nedělal, Kleo.
Dej na mě. Tohle jsi přece sama chtěla.
Přála sis, aby ti pan Gordon věřil.
Teď musíš ukázat, že neudělal chybu. Nebo udělal?
Chybu neudělal.
Jeho jméno do toho netahej, Kleo.
Nikde se neukazuj a dělej jakoby nic.
Dej si volno.
- Pardon. - No jo furt!
Bože.
Honem, Kleo. Čekáme na tebe.
- Omlouvám se. - Propána.
Tak jo. Už jsi tu.
- Pojďme omrknout baby. - Jo.
Ahoj.
SNÁŘ
JAZZOVÝ BAR
BARVA
NA MOTIVY KNIHY OD LAURY LIPPMAN
ŽENA V JEZEŘE
KLENOTNICTVÍ
Takovou bolest jsem nečekala.
Nemáte nějaká pravidla proti tetováním a propichování uší?
Ano, nemáme si zohyzďovat tělo,
abychom nezneuctili boží krásu.
Aha, já myslela, že to má odradit ďábla.
Ne, ďábel preferuje jiné otvory.
Není to skrz, budu ho muset propíchnout ručně.
Sny o psaní ti zničily život.
A teď chceš, aby ho ty stejné sny přepsaly.
Proč do toho ale musíš zatahovat moji mrtvolu?
Na dně té fontány jsem byla v bezpečí.
Dobré ráno, co si přejete?
Dobré ráno, jdu...
Jdu za Bobem Bauerem.
On vás očekává?
Rád mě uvidí.
A jak se jmenujete?
- Maddie Schwartzová. - Prosím, počkejte tam.
Pane Bauere, přišla sem za vámi nějaká žena.
Maddie Schwartzová, ale asi to není nikdo důležitý.
Paní Schwartzová, poslední stůl vpravo.
Jak vám můžu pomoct, paní?
Zdá se, že jsem spíš já pomohla vám.
PODEZŘELÝ Z VRAŽDY DÍTĚTE
Děkuju.
Ještě něco?
Ano.
- Četla jsem... - No prosím.
...že s Tessie v obchodě s rybičkami mluvil černoch s monoklem.
Prosím vás, to tvrdí matka Stephana Zawadzkieho.
Můžu s ní promluvit jako máma a zjistit, jestli je za tím něco víc.
Kdybychom potřebovali pomoc matky, pošleme tam Ednu, to je máma nás všech.
Že?
Pošli tam nějakýho svýho eunucha, já mám plno práce.
Myslím, že mě potřebujete.
Něco mi vysvětlete, paní Schwartzová.
Jen Maddie.
Chcete si jen tak nakráčet do seriózního plátku,
co zaměstnává šikovné, zkušené lidi, a začít dělat na kauzách,
ale vaší jedinou kvalifikací je to, že jste matka?
Vaše jméno je v novinách jen proto, že jsem vám dala dobrý tip.
Ne, vy jste mě svedla ze správné cesty,
ale díky umu a zkušenostem jsem to využil ke svému prospěchu.
Ale já to beru tak, že jste mi pořád dlužen, pane Bauere.
Jen Bob. A ne, dělám v novinách, ne v charitě, kterou po mně chcete.
S psaním mám zkušenosti.
Jo z toho klubu poezie ve školních novinách?
Máte s sebou životopis?
Normálně bych vás odtud vyprovodil,
ale věřte nebo ne, mám plno práce.
Gladys, komu jsem zavěsil?
Jsi opilá, nebo ve vězení?
Tak teda děkuju moc za váš čas.
Drahý Stephane, neumím si představit, jak vám teď asi je.
Chci, abyste věděl, že někteří z nás s vámi soucítí.
Jmenuji se Maddie a jsem ta, co našla Tessie v tom jezeře.
Myrtle Summerová živě.
Podá první prohlášení po propuštění z nemocnice.
Včera se mě před mým domem pokusil někdo zavraždit.
Střelili mě do nohy,
ale již dnes na ní stojím,
abych potvrdila, že se voleb zúčastním.
Moji kampaň, mé přívržence
ani obyvatele tohoto města nikdo nesestřelí.
Viděla jsem ji mrtvou jako první.
A vy jste ji prý viděl naživu jako poslední.
Takže mám pocit, že je mezi námi pouto.
Třeba máte stejný pocit.
Policisté tyto zbabělé muže najdou.
Spojovatelko, udáte mi prosím adresu
psychiatrické léčebny Cliftona T. Perkinse?
Můžu vám něco nabídnout?
Prosím.
Vidím, že za barem máte telefon.
Když vám dám niklák za každou zprávu, bral byste mi telefony?
Čtvrťák, a zvážím to.
A můžete nezmiňovat, že děláte v Silver Dollaru?
A mám při tom mít i kravatu?
Je to jen do doby, než si opatřím telefon.
Vy tu bydlíte?
V téhle čtvrti to dost trvá.
Bydlím v téhle budově.
Aha, tak 30 centů, a jsme domluvení, sousedko.
Každý ráno si musím zahřát ruce.
Musíš ho držet takhle pevně. Pak ho zavedeš do stájí.
Takže musíš...
Takhle to sundáš a vezmeš shora
a zatáhneš.
A vezmi to zezadu, ať to netaháš po zemi.
- Je to... - Zdravím.
Dlouhá noc?
Co tu dělají chlupatí?
Tady nikdo nic neprovedl.
Dávejte si pozor na pusu.
To je v pohodě. Ať si před klukem hraje na tvrďáka.
June, jak je?
- Dobrý. - Květiny mají energii?
Co proti nám máte?
Jste v podmínce, takový zacházení s koňma by se nelíbilo.
No tak, brácho.
Najednou je brácha, jo?
Vyřešíme tu podmínku a vy od všech lidí ze stájí z města zjistíte,
kdo se včera pokusil oddělat Myrtle Summerovou.
Vy prodavači máte přehled o všem.
Člověče, já nevím nic.
Určitě jo.
Třeba víte, kdo se pokusil někomu vytáhnout hromadu broků ze zadku
a nešel do nemocnice.
Jo, o tom možná něco vím. Možná to udělal nějakej hloupej veterinář.
A má ten hlupák jméno?
Pane Gordone?
Slappy tvrdí, že jste mu dovolil účinkovat. Je to tak?
Pane Gordone.
Přece jsi nepřišel kvůli blbýmu Slappymu.
Já ty blbce najal, posral jsem to.
Nikdo do toho nešel, dokud nepadlo vaše jméno.
Víš, proč jsem to nechtěl po tobě?
Máte mě rád jako syna.
Jako syna.
Přesně tak.
Nechtěl jsem, abys to měl na krku ani na svědomí.
Ale Myrtle viděla jejich tváře.
I tebe, když jsi tam šel.
To je fuk.
Radši bych skočil z mostu, než abych vám způsobil újmu.
Já vím.
Ale tvůj pád by mi zlomil srdce.
Zastavte!
Zastavte tramvaj! Zastavte! Zastavte tramvaj, prosím!
- Zastavte. - Pomoc!
Zastavte tramvaj!
Zastavte...
Lioneli.
Broučku, ukaž mi oči.
Proč?
Otevři oči, broučku. Ukaž.
Mami?
Můžu zase spát?
Já tě chápu. Já tě chápu.
No? Co je?
Co je?
Jeho oči.
Ukaž.
Vím, že se mnou v lecčem nesouhlasíš,
ale doktoři už pro něj udělali maximum.
Nech mě zavolat reverenda, Kleo.
Pane náš, prosíme tě o vykoupení.
Tvůj syn Lionel za krev své rodiny nemůže.
Pane náš, smiluj se nad touhle rodinou.
Nechť tohle břemeno odteče spolu s tímto potokem krve.
Opakujte po mně.
Bůh...
...nás vyléčí.
- Bůh... - Bůh...
...nás zachrání.
- ...nás zachrání. - ...nás zachrání.
Amen.
- Amen. - Amen.
Má to, co jste udělal,
i nějaký jiný význam kromě toho, že to mému synovi dodá naději?
Chudokrevnost je neléčitelná, Eunetto. Vždyť to víš.
Ale máš moc ho zachránit.
Jak?
Prokaž Pánovi svoji oddanost církvi.
Desátky.
Daruj církvi a zasej semínko, z kterého vyroste zázrak.
A kolik Bůh potřebuje?
Bůh nepotřebuje.
Bůh má vše.
A tvého syna miluje bezmezně.
Otázkou však je, jakou cenu má život tvého syna pro tebe?
Co jsi ochotná obětovat?
Můžete odejít, Reverende.
Eunetto.
U političky jsem hledala vysvobození.
U pasáka jsem hledala ochranu.
U kazatele jsem hledala spásu.
Ale nakonec jsem byla na vše sama.
Šla jsem ke dnu, Maddie.
SNÁŘ
A jen jsem dumala nad tím, čím jsem si to zasloužila.
Dnes se mi něco zdálo.
Jo?
Vyhořelo celý město.
Nejezdily tramvaje, vše bylo zavřené.
Pak jsem uviděla jehně...
„Pocit neštěstí následovaný bohatstvím.“
„221.“
To zní jako skvělý číslo.
Tak dobře, deset dolarů na 221.
Když vyhraju, koupím zpátky tu trumpetu.
Zbraně měl každej z rodiny.
Máma měla tři. Dostávala je od lidí.
Fakt. Lidi jí je prostě dávali.
Co děláš?
Dnes nepracuješ, máš volno.
Je to Dořin poslední večer, ne?
Nech mě, abych se bavila.
Bohatí dědí půdu. Chudí dědí zbraně a pánve. Neumím vařit.
Dáte mi martini s vodkou a jednou krásnou, zelenou olivou?
Ty piješ?
„Pěkný hodinky.“ On na to: „Líbí? Zdědil jsem je po dědovi.“
A já: „Sakra, já mám po dědovi jen zbraň. Naval ty zasraný hodinky!“
A když je řeč o střelách, dámy a pánové,
- přichází... - Kleo.
- ...střela, kterou dobře znáte. - To mi bodlo.
Dnes zde vystupuje naposledy,
protože černochy opustí a zamíří do Paříže.
Prosím o hlasitý potlesk pro Doru Carterovou!
Hezky!
Díky, Slappy.
Všichni víte, že jsem svá.
Mám velice dobré přátele, kteří se mnou byli v dobrém i zlém,
ale dnes vás chci všechny vidět tančit.
Takhle chci, abyste si Doru zapamatovali.
Rozjeď to, bejby.
Lehká žena v červeném.
Má ráda kafe.
Lehká žena pije čaj.
Pije kafe a pak jde domů.
Lehká žena.
Lehká žena v zeleném.
Má hedvábné punčochy se zlatými švy.
Lehká žena.
Lehká žena v červeném.
Chlapi z ní ztrácí hlavu.
Lehká žena.
Lehká žena v černých šatech.
Za tisícovku bude sténat a kvílet.
Lehká žena.
Lehká žena vrtí se.
Vrní jak kočka, mrkne na chlapa.
A on na ni.
Lehká žena.
Vyprázdní mu kapsy a zničí den.
Získá si jeho srdce a pak zdrhne.
Ženská.
Provedla jsem něco, strážníku?
Ženská.
Lehká žena.
Vyprázdní mu kapsy a zničí život.
Získá si jeho srdce
a pak nepochybně zdrhne.
Zdrhne.
Nepochybně zdrhne.
Promiňte, v noci jsem se moc nevyspala.
Nebojte, váš Reggie to zamete pod koberec.
Že jo, Reggie?
Tak pojď, Leo. Stačilo. Už jsi trsala dost.
- Máš problém? - Nech mě.
Osaháváš mi manželku.
- No tak. - Pojď, odcházíme.
Tak zatím, Reggie.
Co se ksakru děje?
Zdrhne.
Žárlíš.
Bylo mu kolik, tak 23? Ale jel po mně.
Lehká žena. Lehká...
Lehká žena v červeném.
Chlapi z ní ztrácí hlavu...
Lehká žena...
Vrní jak kočka,
mrkne na chlapa a on...
Kamaráde. Pojď.
Cos Shellovi řekla?
Slyšíš? Cos mu sakra řekla?
Pojď, zatančíme si.
Proč seš tak upjatej?
Buď jak já.
No tak.
- Co blbneš? - Pojď, zatančíme si.
Zatoč mě.
- Na něco se ptám. - Nejdřív mě zatoč.
Co Shell říkal?
Dej mi deku a nech mě.
Dones mi deku, Slape.
Běž dozadu.
Budu spát na gauči.
A seber se!
Miláčku?
To bude dobrý.
Co provedl?
Pojď, ojeď mě, Slape. Prosím.
- Ne. - Ojeď mě, prosím.
- Prosím, Slape. - Ne, takhle nechci.
Pověz mi, co se děje.
Ne!
Pověz mi, co se stalo. Shell tě dostal do problémů?
- Cos udělala? - Není fuk, co bylo se Shellem?
Není fuk, jestli náš syn umře?
Víme to už dlouho, Kleo.
To nic.
- Ne, já hloupá jsem věřila. - Kleo, to nic.
Hrozně se stydím.
Stydíš? Proč?
Mít naději je dobrý.
Byla jsem dnes za prorokem.
Řekl, že nic nezmůže.
Že nic nezmůže.
Jen mi chtěl vzít peníze.
Najdeme jinýho doktora nebo něco.
My?
Žádný my.
Seš jenom ty a ty tvý zkurvený sny.
To mi neříkej.
Neviň mě z toho, že mám sny...
jen proto, že ses svých vzdala.
Chceš, abych snila, ale nemůžu ani dýchat.
- Promiň. - Slape, já nemůžu ani...
- Nemůžu ani dýchat. - Leo, jsem tady.
Jsem tady. Hej.
Jsem tu s tebou. Promiň.
Prosím, Leo, začínáš mě děsit.
Leo?
Nebudeme se hádat.
Prosím tě, miláčku.
Nebudeme se hádat, jo?
Panebože.
Já vím, jsem matka roku.
Ty máš žvýkačku?
Omlouvám se.
Zaspala jsem a někdo mi ukradl poklice z kol.
V Bottomu?
Kdo by to čekal?
Stav se u mě, není to až tak špatný.
Ne, díky.
Ty jo, je tu narváno.
Některý mámy chtějí dostat syny na vysokou, aby nešli válčit do Vietnamu.
Ale vzdělání přece neslouží k tomu, aby se člověk vyhnul narukování.
Prosím.
Věřím, že když ti na tom tak záleží, měl bys jít demonstrovat do ulic.
Mám nápad. Běž si demonstrovat sama.
Chci tím jen říct, že by bylo fajn, kdyby tě aspoň něco bavilo.
Podívej se, jsem aktivista, až to bolí,
- ale víš, co mě fakt baví? - Co?
Když mě aspoň pět minut nepoučuješ.
Minula jsi výjezd.
Nejedeme domů.
Zůstaň tu, jestli chceš.
...až koně odstartujou. Tak co teď?
- Obvolám lidi před závodem v pět. - Správně, hochu.
Nehrabej na mě, ty buzno.
- Strážník Davis, Spongi. - Pořád máš v zadku broky?
- Co? - Vytáhnu je.
Davis má v ruce důkazy, který můžeme dotáhnout na stanici
a říct, žes chtěl zabít senátorku Summerovou.
- Slyšíš? - O tom nic ne...
Oba víme, že na to nejseš dost chytrej,
- tak nám řekni, kdo tě najal! - No dobře, jedna ženská.
- Ženská. Kdo? - Nevím, člověče... Do háje.
Fakt. Přísahám. Nic nevím. Byla černá.
- Potřebuju něco víc, vole. - Byla fajnová.
Měla hezkej světlemodrej svetr.
Musel stát balík.
Dáš si čaj?
Ne, díky.
Můžeš si sednout, přece.
Není to nic extra, ale tady teď bydlím.
Mám vlastní postel, kuchyňku...
Jo, to vidím, mami.
Neskákej.
- Nevím, co by na to řekl Milton. - Táta?
- Budeš mu říkat Milton? - Jmenuje se tak.
Vážně je to tady tak otřesný?
Je tu divnej odér.
Jenom jinej.
Když sem budeš jezdit častěji, bude tady tvůj odér.
Zvykneš si na to a třeba si tu budeš připadat jako doma.
Ne, protože tady není táta.
Mám tady rozprášit jeho Floris No. 89?
Milton ho používá už od tvých čtyř let. Zjistil totiž, že se jím voní James Bond.
Nemusíš být suchar jako on.
- Není suchar. - Můžeš...
- To ty seš suchar. - Nebraň se novým vůním ani zážitkům.
Hraješ si v Negrově na dobrodružství?
- Nechápu, žes nás kvůli tomu opustila. - Já neopustila vás.
Tebe mám ráda.
Ráda bych s tebou trávila čas, ale ty chceš zůstat s Miltonem.
Mami, přestaň mu tak říkat.
Seš hroznej sobec.
- Já? - Už nejseš dítě.
Něco řeším, ale ty se zajímáš jen o sebe jako Milton.
Jste stejní a nechápu proč.
- Co na tom nechápeš? - Nevím.
- Co? - Nikdy jsem to nepochopila.
- Proč? - Sethe, dost.
- Mluv. - Už dost!
- Co na mně nechápeš? - Ticho.
Proč? Co na tom nechápeš?
Není to tvůj otec!
Promiň. Nechápu, že to ze mě vypadlo.
Já se...
Já nechtěla...
Byla jsem naštvaná.
Chci, abys věděl, kým se můžeš stát,
a že máš obrovský potenciál.
Promiň, já...
Jako ten, s kým ses vyspala,
jehož jméno sis ani nezapsala do deníku?
Tys četl moje deníky?
Nechalas je v nezamknuté skříni.
Kdyby je nikdo neměl číst, mohla jsi je dát
- na lepší místo. - Kdy?
Kdy? Kdy jsi je četl?
Den před bar micva.
Já myslel, že Bůh zkouší moji víru nebo něco a...
Chtěl jsem ty stránky vytrhnout, aby je neviděl táta,
ale tím by ses dozvěděla, že jsem ho četl, tak jsem to neudělal.
Takže celou dobu žiju s tím...
Zvykl jsem si na strach, že to táta zjistí, opustí nás a...
Je mi to moc líto.
A ty sis pak odešla...
Odešla sis,
a o mně říkáš, že jsem sobec?
Já nevěděla...
Nevím, kdo jsem.
Nevím, kdo je můj skutečnej táta, ale...
ale je mi to fuk, protože tátu mám.
Jistě.
Říkej mu klidně Miltone, ale je to táta.
- Dobře. - Jinýho nepotřebuju.
Chápu.
Tak už můžu jít domů, prosím?
Když se žena ponoří do svých vzpomínek
a najde na dně ztracené lži,
zašantročené vzpomínky a porušené sliby,
uvědomí si, jak byla pro své blízké nebezpečná,
protože věřili, že ví, kdo je.
Slečno Kleopatro, je radost vás vidět, když nejste z půlky za barem.
- Co byste rád, strážníku Platte? - Ano, no...
Kleo, vše v pořádku?
Ano, hned to bude. To je moje kamarádka, slečna Jean.
Zdravím, slečno.
Mám jednoho z těch lemplů, co chtěli zabít Summerovou.
Neřekl mi, kdo ho najal, ale věděl, kdo tam s nima jel.
Prý jsi to auto řídila, Kleo.
Nevím, o čem mluvíš, strážníku.
Tak se sejdeme ve Faraonovi a popovídáme si před panem Gordonem, ano?
Nebo mi můžeš pomoct a já tvoje jméno přede všemi zatajím.
Jsi pro něj přítěž, to víme oba.
A s tím nic neudělám, jen ti můžu získat čas.
Rozumíš?
Červený Buick Skylark.
BM-8488.
- Díky. - Strážníku?
Co se stane, až ten čas vyprší?
Oba víme, kdo tě tam poslal.
Zajdi k nám, vše nám řekni, a my zajistíme, že se ti nic nestane.
- K vám? - Jo.
- Na policii? - Jo.
Vždyť tvůj kolega k němu týdně jezdí pro tlustou obálku.
Nevím, o čem mluvíš, ale díky za informaci.
Uvidíme se brzy.
Nashle, slečno. Děkuji.
NEMOCNICE CLIFFORDA T. PERKINSE
Paní Schwartzová.
Co zase? Dnes mám dlouhý den.
Napsala jsem Stephanovi Zawadzkiemu dopis.
Blahopřeju.
Odepsal mi.
Je to na článek.
„Hospodyňka si našla kamaráda na dopisování.“
- Hned to sepíšu. - Nabídnu to v The Beacon nebo The Sun.
- Nejspíš vymyslí i lepší titulek. - To ne. Moment.
Dobře, je to na článek, ale podepíšu se pod něj já.
Pomozte mi s rešeršemi a detaily a uvedu vás tam jako přispěvatelku.
Víc nenabídnu.
Chci peníze předem.
WEINSTEINOVO KLENOTNICTVÍ
Tak jo.
Maddie.
Pamatuješ si strážníka Boska?
- Pro vás jen Johnny. - Strážníku, vše v pořádku?
To je prokletí těchhle uniforem. Kdo nás vidí, předjímá, že je něco špatně.
Jenom jsem se stavil.
Jak se máte, paní?
Líp než kdy dřív.
Vážně?
Judith říkala něco o tom, že vám před pár týdny vykradli byt.
To už se řeší, s tím si nelámejte hlavu.
Určitě máte větší případy.
Tak to rád slyším.
Ach jo. Ty náušnice.
- Nemáš nějakou dezinfekci nebo... - Mám.
Nechala jsem si propíchnout uši, ale jen mě to otravuje.
To je zlé.
No, dámy, nebudu vaše bolavé uši rušit.
To je mimo moji pravomoc.
Hezký den, strážníku.
I vám, paní Schwartzová.
Judith.
On tě zval na rande, že jo?
Podle mě to byla jen záminka, jak se setkat s tebou.
Ale prosím tě.
Myslím, že má nemocnou duši.
Ale...
Mám na nájem,
a to díky šeku předem z The Baltimore Star.
Maddie.
Dobrý.
Jsem na tebe pyšná, Maddie.
Žárlím, ale jsem pyšná.
No tak, viděls mě. Můžeš se usmát.
Jen tě štve, že to ještě umím.
Překvapuje mě, že nejsi pryč a neřešíš loterii.
Dělám si legraci. Promiň.
Potkal jsi někoho, kdo by v té loterii vyhrál balík?
- Koho? - Tebe.
Jo, Charlie před tebou nic netají, že?
Přiměla jsem tátu, aby vsadil všechny mý peníze na můj sen,
a já vyhrála.
Jo, ale on ty peníze vzal a utekl.
Jo.
Ale pořád ho mám ráda.
Potřebuju tvoji pomoc, Teddy.
Půjdu naposledy vsadit, ale nesmíš to říct Charliemu.
Musíš mi říct o dalších lidech, co sázejí.
Dobře.
Žádnou sázku nevynechal.
Vždycky tam byl včas a...
- Kdo je? - Kleo.
Vyliž si, Kleo.
Jdu dovnitř.
Ten zkurvenej kretén Clarence s malým pérem ti dal ten zasranej klíč?
Řeklas hodně přídavných jmen.
Nech si ho.
A už táhni do hajzlu.
Proč ses tak sjela, Doro?
To byl dar na rozloučenou od Shella.
Doro, teď mě musíš vnímat. Potřebuju tvoji pomoc.
Reggie už sem jede...
Zlato.
Je v pohodě, Reggie. Nech ji.
Tobě přijde, že je v pohodě?
Nech těch keců.
Pokud se ti to nelíbí, řekni to svýmu šéfovi.
On to dělá pro tebe, ne?
- Dávej pozor, jak se mnou mluvíš. - Nedokáže odejít.
Je připravená ti zatančit, kdykoliv si...
Říkám, aby sis dávala pozor na pusu, Kleo!
On to neví... že?
Co?
Že jsi s tou obálkou poslal mě.
Nevěděl, o čem mluvím, když jsem říkala, že to zameteš pod koberec.
Že?
To jsem si myslela!
- Proč jsi tam poslal mě, Reggie? - Chtěl jsem...
od sebe odvést pozornost, Kleo.
- Musel jsem to udělat. - Bože.
Jestli půjdu ke dnu, Reggie...
stáhnu tě s sebou.
Rozumíš?
Nebo... nás oba můžeš před utopením zachránit.
Co chceš?
Viděla jsem účetní knihy.
Vím, že Shell zmanipuluje výsledky v Pimlicu,
aby zařídil, že sázení skončí v 315,
když celý město sází na koně Santa’s birthday.
V té knize byl tvůj podpis.
Víš, který číslo jim dá.
Tak mi to číslo řekni, já vsadím, a ani jednoho z nás to neohrozí.
A pak zmizím.
Zmizíš?
A co tvoje děcka? To syny opustíš?
Máš strach o moje děcka, Reggie?
Když vsadím 50 dolarů, tak při kurzu 600 : 1 vyhraju 30 000,
Reggie, a 10 % z toho dám tobě.
Fakt? Do toho nejdu.
- Protože jsi Gordonův miláček? - Už mě neser!
Co to ksakru děláte?
Doro, drahá, poslouchej.
Podívej se na Reggieho. Hele.
Teď se mu honí hlavou, že by měl jednodušší život,
kdyby se mě zbavil.
- Jak jako zbavil? - Doro,
Reggie mě asi bude chtít zabít.
Takže jestli umřu, budeš vědět, kdo to udělal.
Ne, Reggie, proč...
Nebo nás chceš zabít obě?
Co to mele?
Reggie, zjisti mi to číslo.
Jdeme.
Hele, tady je.
Bauere, pojďte.
Pane doktore Kornblatte, Marjorie Schwartzová.
- Madeline. - Pardon. Madeline.
A raději rodným. Morgensternová.
Aha, to jsem nevěděl. Tohle je Madeline Morgensternová.
Těší mě, paní „ranní hvězdo“. Věděl jste, že umím německy?
Mě u vás nepřekvapuje nic.
Tohle je doktor Kornblatt, soudní lékař.
- Viděla moji zeď? - Pardon, já zapomněl. Tak až cestou ven.
Pan doktor je z LA a dělal pitvu George Reevese,
- Thelmy Todd, Marilyn Monroe... - Panejo.
No, uvnitř jsme všichni stejní.
Prý ano.
Pane doktore, všiml jste si...
Všiml jste si na té Durstové něčeho neobvyklého, co novinářům uniklo, nebo...
Díky tomu štěrku, co jsem našel, dopadli vraha.
A ještě něco?
Pomozte mi.
Že to jste vy, Bauere, něco tady mám.
Co to je?
Za nehty měla nejen ten štěrk.
Našel jsem kožní tkáň,
takže se při pokusu o znásilnění bránila.
Při pokusu o znásilnění?
Měla mezi nohama podlitiny, ale panenská blána zůstala neporušená.
Policie to ví, ale rodina té dívky to má těžké, a nebyla to příčina smrti, tak...
Ta kožní tkáň za nehty byla Zawadzkieho?
Nevím, on poškrábaný nebyl.
- Takže to mohl být někdo jiný. - Já je jen pitvám, příběhy vyprávíte vy.
Ale možné to je.
Zdravím, Cedricku.
Dobrý večer, máme zavřeno, slečno Teaberryová.
Předáte mi ty vzkazy?
Ano.
Mám jeden od vaší mámy. Zněla jako milá žena.
Je tu i vzkaz z psychiatrické léčebny.
Dobrý den, jsem z The Baltimore Star a volám doktorovi McKenziemu.
Přepojím vás.
- Paní Schwartzová? - Ne, Morg...
Ano, to jsem já.
Volal jsem kvůli vašemu dopisu Stephanovi Zawadzkiemu.
- Přišlo nám vhodné, aby... - No?
Chce se s vámi setkat.
Zawadzkie.
Stephane.
Jsem Madeline.
Překlad titulků: Karel Himmer