ПРОФІЛЬ ХУДОЖНИКА ЛУЇЗА ДЕРСТ
«Нема нічого менш реального, ніж реалізм».
Воллі, ти теж тут?
Всадовили писати про радіопʼєсу, трилер-шмілер.
Аллан. Я думала, ти до четвертої на тренуванні.
Я пішов раніше, щоб ти встигла.
Ти занадто береш це до серця.
Це просто моя мама.
Твоя мама – дуже обдарована художниця.
Вона розуміє царину снів краще, ніж більшість людей.
Ні, дякую. Моя обдарована мати внюхає.
Курці не відчувають запаху сигарет від інших.
Моя мати нюхом чує все, і мої думки теж.
Вибачте.
Будь ласка, не вибачайся.
Як сказала Джорджія ОʼКіфф, немає нічого менш реального, ніж реалізм.
Тому я сподівалася, що можна почати з цього.
Що робить художника сюрреалістом?
Не знаю, чи я б назвала себе сюрреалісткою.
Ясно.
А ти як думаєш, що робить художника сюрреалістом?
У першому «Маніфесті сюрреалізму» Андре Бретон писав...
Ні, що думаєш ти?
Я думаю...
Я думаю, що це повʼязано з пошуком дивовижного.
А хіба є щось менш дивовижне, ніж спроба означити себе?
- Це... - Я просто хочу сказати, що
ваші картини занурюють глядача у стан...
Бетті, ти кохаєш мого сина?
Бо я ніколи не бачила, щоб він від когось так шаленів,
і часом я замислююся, до чого це все йде.
Це знову Ліз, «Третя західна галерея».
Треба відповісти.
Вибач. Я зараз прийду.
Просить майстра.
Що ж... Пристебнися.
Як справи?
Я перестаралася з підготовкою.
Я читав твою статтю в «The Brownie». «США і ми».
Відчув себе старим і недоречним.
Щось ти таки робиш правильно.
Містере Дерст, ви не старий.
Правду кажучи, не знаю, старий я чи просто заздрю.
Я ці почуття тепер плутаю.
От би Аллан так думав.
На місці сина я повіз би тебе в Нью-Йорк.
Потусуватися в Ґрінвіч-Віллідж.
А потім допоміг би влаштуватися в якусь серйозну газету.
Медді, з твоїм талантом...
ти зможеш піднятися на вершину успіху.
- Дякую. - Гел, тебе Ліз кличе.
Спитай Луїзу про майбутню виставку в «Третій західній галереї».
Це її розговорить.
- Дякую, місіс Дерст. - Добре. Мені вже кортить почитати.
На виході подякую містерові Дерсту.
Містере Дерст.
ГЕЛ
Хто вона була для тебе?
Ти хотіла розповісти історію Тессі.
Хотіла розповісти мою.
Ти хотіла розповісти історії всіх, але не свою.
СПРАВЖНІЙ СОННИК
ДЖАЗ-БАР СИНІЙ ПТАХ
ЗА РОМАНОМ ЛОРИ ЛІППМАН
ЛЕДІ В ОЗЕРІ
Тессі? Ти нас чуєш?
Вона... Вона тут.
Прокляття.
Ти не збрехала.
- Пол. - Так. Я повідомлю.
Така маленька.
Якщо її зґвалтували, для мене це буде занадто.
Для вас?
Це Доннеллі, ми знайшли дівчинку...
Як ви знали, що треба шукати тут, місіс...
Шварц.
Я зазвичай упізнаю євреїв.
У такому ціле життя треба вправлятися.
Та ну! В неї просто дуже гарний ніс.
Місіс Шварц, а ваш чоловік знає, що ви тут?
- Я принесу води. - Дякую.
Ще кілька запитань.
Дивися, куди преш, Платт.
...ми просилися в пошукову групу.
Бачу, нічого нового.
Знайшли дівчинку Дерстів.
Так скоро?
Ви тут живете?
Так.
Яке падіння.
- Дякую, полісмени. - Стривайте.
Доки вбивцю не заарештують, ви з подругою будете в центрі уваги.
Стережіться журналістів.
Я не збираюся ні з ким розмовляти.
Я вас проведу.
Дякую. Зі мною все буде добре.
Ага.
Якщо не змивати цей бруд з обличчя.
Бувайте.
Добраніч.
Чорт, Доро, я думала, від наркоти втрачають апетит.
Не з такою кухнею, як тут у Шелла.
- Сходинка. - Давай.
Хтось тут хоче зі мною в ліжечко.
Дивися під ноги. Я держу.
Я потримаю.
Зараз.
Тільки не плюй на мене.
Я зайду. Подбаю там про неї.
Ні, милий. Я втомилася, хочу бути сама.
Іди.
Іди сюди. Поцілуночок.
- Усе. - Зайдеш до мене потім?
Добре.
Молися, щоб Шелл знову випустив тебе співати.
Ні, я співатиму.
Шелл дозволяє Дорі бути Дорою.
Поки Дора дозволяє Реджі вилазити на неї зверху.
- Не в тому суть. - А в чому?
Мій голос.
Ти в нього співаєш з 16 років,
але я не памʼятаю дармової наркоти чи номера в Gordian,
доки тебе не вподобав Реджі.
А може, я його теж уподобала.
Та невже?
Доро, співати можна і в інших клубах.
Еґґі Вудс каже, що чорні поїдуть співати в Париж.
Ти уявляєш?
Покинути цю трикляту країну.
На які гроші?
Я пошукаю в соннику Клеопатру,
а ти зробиш від нас двох ставку.
Я не робитиму ставок на гроші, які мені потрібні для дітей.
А я тут розмріялася, що ми вдвох поїдемо в Париж.
Але ти радше підеш за Міртл Саммер.
Я не маю часу на мрії.
Міртл знайде мені чесну роботу.
Чесну?
Ти ж знаєш, що за її кампанію платить Шелл?
Це неправда.
Міртл Саммер – уся для людей.
Вона так піклується про чорних жінок, особливо про одну...
Міртл Саммер.
М. САММЕР
- Мама? - Медлін.
Ти яким вітром сюди?
Мені Мілтон подзвонив.
Ти з глузду зʼїхала?
Він таки цілу ніч не спав, переживав за тебе.
Так, я з глузду зʼїхала.
- Де Сет? - У нього жахливий настрій.
Я перевдягнуся.
Медлін, ти мені розкажеш, що сталося?
Через пів години – похорон Тессі Дерст.
Можна про це потім?
Сет не хоче йти.
Що ти йому наговорив?
Та хіба я мав щось наговорювати?
Він і без того пригнічений, бо його мати покинула.
Я не його покинула.
Справді. Ти покинула мене, так?
Але за що? Я не розумію.
Мілтоне, мені потрібні гроші.
Заплатити за житло на кілька тижнів, щоб упорядкувати думки.
- Гроші? Думки впорядкувати? - Тут я не зможу.
Це ж треба.
Медді, ти хотіла допомогти з пошуком Тессі Дерст. І знаєш що?
Таки допомогла. Мазл!
Але про що ти говориш? Будь ласка, поговорімо про...
Ми й говоримо. Я говорю, ти говориш.
- Не знаю, хто ти... - От що я хочу.
- ...коли так говориш. - Узяти паузу,
осмислити, чому я захотіла звідси втекти.
Але ні, Мілтоне, ти мені не дозволяєш.
Ти дзвониш матері
і розказуєш синові, що я зробила щось не те.
- Я не казав синові... - Він нічого не говорив.
Ти йдеш чи ні?
Ні.
Вона тільки вчора загинула.
Я ніколи не розумів, чому похорон має бути так скоро.
Щоб душа могла вирушати далі.
Вирушати куди, Медді?
Як і багато хто в нашому місті, ти от-от дізнаєшся,
що тебе більше цікавлять душі померлих, аніж живих.
Медлін, частіше носи чорне.
Так ти молодша.
Мамо.
Дивно, що ти така впевнена в собі,
з усіма цими сумнівними компліментами.
Та перестань. Це порада.
Людина планує, а Бог сміється.
Я знаю. Ти ціле життя мені це кажеш.
Як ти себе забезпечуватимеш?
Я не знаю, де ти візьмеш гроші.
Продам машину, для початку.
Господи.
Ох, Медлін.
Добре, що мама не дожила й не бачить.
Я думав, твоя мама загинула в Голокост.
Я рада, що вона померла і не бачить, як таке діється в Америці.
Це угруповання 19-річних нацистів.
Створили філію НППШ.
- Ребе Корн сьогодні зачинив синагогу... - Мілтоне.
Помовч.
Медді.
Ми не дуже добре знайомі.
Але я чула, що ви... відмовилися покинути мою Тессі,
коли знайшли її, і я просто хотіла...
Дуже вам співчуваю.
Ви бачили її ли... Ви бачили її личко, Медді?
Вона... Думаєте, вона кликала маму?
Мене там не було.
Але ви там були.
Співчуваю.
Я не зможу її повернути. Не зможу, Медді.
Я не зможу її повернути.
Я не зможу.
Ви хороша мама.
Ти куди це зібрався?
- Сет. Сет! - Моя дівчинка.
Моя дівчинка.
- Дуже співчуваю. - Чому моя д...
Стефане!
Ти тут?
От гівно мале.
Гівно мале.
Гівно мале!
Гівно! Мале гівно!
Я тебе попереджала: ще раз таке зробиш – вижену.
Чому ти не в крамниці?
Малий гівнюк!
Моя мама вважала – щоб знайти добру роботу,
я повинна мати такий гарний вигляд, наче в мене немає ніяких турбот.
«Усі жінки знають цей секрет», — казала вона.
А ти ціле життя так прикидалася.
Правда ж, Медді?
Офіс жіночого лідерства...
Прийшла!
Хто, я? А що таке?
Лінда випросила у WJZ на один день знімальну техніку.
І єдина й неповторна Патріс Мерфі з «The Afro»
візьме інтервʼю в людей з громади.
Про що інтервʼю?
Про те, як Міртл їм допомогла чи надихнула боротися за зміни.
Твої слова на вчорашньому зборі коштів збурили хвилю.
Я хотіла, щоб ти їх повторила на камеру.
А можна я спершу поговорю з місіс Саммер?
- Я їй повідомлю, що ти прийшла. - Добре.
Я почекаю всередині.
- Побачимося за хвильку? - За хвильку.
Добре.
Так, лист у мене.
Дякую. Бувай.
Вибачте, що турбую, місіс Саммер.
Хотіла вам подякувати за те, що вчора дали мені виступити.
Ти була зіркою збору коштів.
Вчилася в найкращих.
Можна сісти?
Я сподівалася, що ми поговоримо про мою роботу на повну ставку.
Ідею твого працевлаштування всі схвалили.
Ти – обличчя кращого образу Балтимора.
На жаль, декілька наших білих спонсорів занепокоєні
твоєю участю, бо ти працюєш у містера Ґордона.
У нього працює половина кольорових жителів міста.
Клео...
Якщо я візьму тебе на роботу, це буде погано – після твоєї вчорашньої заяви.
Неначе я купила твою підтримку.
Але якби я працювала у вас, не довелося б у містера Ґордона.
Ніхто не йде від такого, як містер Ґордон, доки він сам не захоче.
Ви пішли.
Я в нього ніколи не працювала.
Якщо ти говориш про пожертви, яких я більше не приймаю,
тоді ти маєш розуміти, чому мені потрібні ці меценати.
Допоможи переобратися, і тоді для тебе відкриється багато можливостей.
Яких можливостей?
Віддати свою гідність?
Клео, ми всі мусили чекати своєї черги.
Мене звати Юнетта Джонсон, мені 30 років.
Але майже всі звуть мене Клео, скорочено від «Клеопатра».
Мене так діти називали, коли місіс Саммер була моєю вчителькою.
Вона казала, що я схожа на царицю Єгипту.
Але люди більше не бачать у мені цариці.
Бачать барменку, бухгалтерку...
манекен в універмазі.
Обʼєкт для доброчинності.
У дитинстві тато казав:
«Ми мріємо не для самих себе.
Ми мріємо для тих, кого тут іще немає».
Мабуть, він слушно казав, бо я не мріяла для себе
вже дуже давно.
Але в мене вдома двоє синів,
і світ неначе пропонує мені вибір.
Або зберегти власну гідність...
або годувати дітей.
Однак те і те водночас не дозволить.
Клеопатро, все добре?
Клео, сонце, якщо ти хвилюєшся...
Клео! Ти що?!
Сонечко, вставай. Клео, нам треба вже...
Не можна так перед...
Усе. Перерва?
Клео, я буду за дверима.
Навіть якщо ви паркуєтеся тут безплатно, без підпису чоловіка я не прийму.
Чому він має підписати, якщо машина – на моє імʼя?
Бо це ваш чоловік, місіс Шварц.
Дві тисячі пʼятсот.
Дві пʼятсот і підпис чоловіка.
А якщо дві тисячі?
Вибач, кицю.
Купите цю машину без його підпису?
Він помер?
Ще ні.
Тоді, леді, він має підписати.
Вибачте.
У вас є телефон?
Є. Там, далі.
Дякую.
Оператор. Слухаю вас.
Мене пограбували.
Де ви, мем?
Хтось заліз у мою квартиру.
Я боюся заходити. Пришлете поліцію?
Диктуйте адресу.
Це над шашличною «Срібний долар».
Де? У Сендтауні?
У Сендтауні, так.
- Я подивлюся. Бувайте. - Дякую.
Як життя, Сонні?
- Ставлю долар на 325. - Добре.
Вибач.
Високий Тедді.
Є щось для Старого Чарлі?
- Тут Дженкінс, Голмс і Брукс. - Добре.
Слухайте. Для містера Брукса на 857.
Добре, я дам йому знати.
Бери, Тедді.
- Будь обережний. - Дякую, містере Седрік.
Шелл Ґордон – злочинець, який уже 20 років керує нелегальною лотереєю.
Його єдиний справжній бізнес – сегрегація та узалежнення наших людей.
Міртл Саммер виступає
проти так званої лотереї.
Ця підпільна незаконна форма азартних ігор популярна здебільшого
у бідних чорних районах робітничого класу по всій країні.
Опоненти місіс Саммер стверджують, що гра фінансово підтримує малий бізнес чорних,
і це брехня, яку щодня намагаються розвінчати наші правоохоронці.
Гравці в лотерею користуються так званим сонником, намагаючись
конвертувати свої мрії у виграшні комбінації,
поволі програючи тяжко зароблені гроші місцевому злодію в законі.
Дивися. Впусти її.
Подивися.
Ти маєш побачити. Нова модель.
Бридка, але удвоє швидша за Remsons.
Продемонструй.
Нічого не коштує.
Якщо зламається, я дістану тобі іншу.
Нині все одноразове.
Точно.
Усі ці Міртл і «Пантери» хай собі волають.
Головне – не бюлетень чи куля. Головне – це банк.
Саме про це я й хотіла з вами поговорити, містере Ґордон.
Я пішов, бос.
Я надіюся, ваша пропозиція ще в силі.
Вибратися з-за бару
і вести ваші червоні гросбухи, а не лише зелені.
Усе, що вам може бути потрібно.
Добре. Це приємна новина.
Але ти напевно погодишся,
що людина в моєму становищі має довіряти своїм людям з мотивами.
Довіряйте мені, містере Ґордон.
У мене один мотив – дбати про дітей.
Справді, довіряйте.
Вірю, що ввечері ти у «Фараоні».
А в усьому іншому нехай твої дії говорять самі за себе.
- Добре? - Добре.
Хочеш мати додаткові гроші – не забудь привести Слеппі на виступ.
Побачимось у «Фараоні».
Судно в морі.
Я не запамʼятаю номерів з сонника.
Хороший букмекер продає не лише номери.
Він продає мрію.
Тедді. Розкажи мені про судно в тому океані, яке мені снилося.
Це стовідсоткова ознака сімейного щастя.
Став на 395.
- Цей камʼяний поні... - Правильно.
Тедді, я тобі що казала про лотерею?
Ма!
Ти думав, мене тут не буде?
Перестань.
- У мене за спиною, як злодій? - Прошу.
- Заради чого? - Прошу.
- Кількох центів, які тобі кидають? - Будь ласка. Вибач.
Клео, спокійно. Ти висловилася.
- Не тисни на нього. - Бачу, що нечітко.
Мене нудить від цього сонника, Тедді.
- Чорт, Клео! - Стій тут!
Чарлі, не наближайся до мого сина.
Я не повторюватиму.
Куртку надінь.
- Тедді. Не переживай. - Це востаннє.
Не бійся. Я попрацюю замість тебе.
Тедді.
Тедді, чекай!
Тедді, стій!
Слава богу.
Місіс Шварц?
Це я. Слава богу, ви приїхали.
Я полісмен Платт, це полісмен Девіс.
Дякую, що так швидко приїхали.
Так, мем. Я патрулюю цей район, але вас тут не бачив.
Я тільки вчора приїхала.
Я про те, що для вас цей район не годиться.
Не раджу вам тут жити.
Чому? Бо я єврейка?
Ні, мем, не зовсім.
Люди попереджали, але я не думала, що пограбують.
Отож. То що у вас пропало, місіс Шварц?
Коштовності, переважно біжутерія. Була каблучка з діамантом, і все, нема.
Ясно.
Офіцере Девіс, опитаєте сусідів? Може, щось бачили.
А я проведу місіс Шварц у її нове помешкання.
Дякую.
Сюди.
Я вже вас десь бачив.
Але точно не тут. Звідки ви?
З Пайксвіллу.
- Пайксвілл. - Але ось я, тут.
Там сьогодні гучний похорон.
Так. Може, там ви мене й бачили. Учора ввечері я була у відділку.
Ви – та леді, яка знайшла Тессі Дерст?
Це я.
А тепер вас пограбували.
Я впевнена, що це абсолютно не пов'язано.
У цьому районі небагато манікюрних салонів, правда?
Це дрібниці. Просто бруд після переїзду.
Маю викликати слідчих з відділу пограбувань.
У мене немає телефона.
А в мене немає рації.
Бо я не...
Рації немає, але є ключ до таксофона
у «Срібному доларі».
Зателефоную, і почекаємо внизу.
Краще тут нічого не чіпати, місіс Шварц.
Не буду.
Ходімо?
- Дякую. - Будь ласка.
Дуже любʼязно.
Нема за що.
Знаєте, якийсь недовгий час ви з подругою були підозрюваними.
Справді?
Офіцер Боско думав, що то був лесбійський статевий злочин.
Ви, певно, жартуєте.
Не жартую, клянуся.
Але в дівчинки під нігтями знайшли гравій з акваріума.
Тепер заарештують продавця з крамниці, де рибки.
Свідки бачили, як дівчинка туди заходила.
Бідолашне дитя.
Можна одне питання?
Питайте.
Каблучка застрахована?
Так.
Ви ж знаєте, що страхова не виплачує місяцями.
Візьміть до уваги, якщо розраховуєте на ці гроші.
- Якщо розраховую? - Ви знаєте, про що я.
Але нехай. Слідчий з пограбувань уже мав приїхати.
Ходімо.
Вибачте.
У Мемфісі я відривався з самим Королем.
- Котрим? - Не Мартіном. Елвісом.
Він не на виступ мене возив.
Ми відривалися вдвох. Я був у нього вдома. Бачив машини.
Там його мала стрибала в класики.
Я такий: «Твоя дочка?»
А він такий: «Це не дочка. Це дружина». І я типу: «Ой».
Усе добре?
Він у нормі.
Не лякай мене так. Зайшла з таким виразом.
Ти плутаєш мої вирази.
Цей мій вираз каже: «Мужик валандається тут і пиячить,
коли повинен шукати роботу».
Роботу? Та я ж зараз працюю.
- Ти працюєш? - Така робота.
- Та ну, Слеп. - Скільки повторювати?
- Брехня. - Перестань. Я спостерігаю.
А потім жартую.
Я не можу робити щось інше
і писати матеріал одночасно.
- Аякже. - Це маячня.
Розумієш?
- Привіт, Джордж. - Привіт.
Що сталося?
Дай дві. Дякую. Це моя дружина.
Вона зла, аж дим з вух.
Ти такий дотепник.
Я ж тобі казав.
Я домовилася про виступ для тебе. У «Фараоні».
Як тобі вдалося?
Шелл.
Сказав, не хоче бачити, як пропадає ще один чорний.
Але не проти сам їх поганяти?
- Неправда. - До чого він тебе змушує?
- Ні до чого. - Скажи чесно.
Перестань.
Давай ти просто прийдеш завтра ввечері...
і покажеш чистий номер, заради хлопців?
Прошу тебе.
Ти змінила мило?
Слеп, я хочу витягти нас із ями.
Мені потрібна твоя підтримка.
Я завжди тебе підтримаю. Чорт, можу й зараз.
Давай.
Ти така гарна.
- Правда ж, красуня? - Перестань.
Розслабся. Ти трохи напружена.
Треба танцювати частіше. Ти так гарно пахнеш.
Бо я підтримую чистоту.
Медлін Шварц. Я Боб Бауер. Газета «The Star».
Я знаю вашу колонку.
- Ви малюєте дружину. - Дякую.
Вибачте... Можна зайти? Я б не відмовився від води.
Три поверхи – це тяжко для такого товстуна, як я.
Я б не сказала, що ви товстун.
Ну, я не знаю, як іще про мене можна сказати.
Я ледь не помилився адресою, але джерело мене просвітило.
- Джерело? - Так.
Пийте. Хтось із моїх знайомих?
Секрет, не можу сказати.
Але обіцяю, що ваше імʼя після розмови збережу так само в таємниці.
На жаль, окрім води, мені нема чого вам запропонувати, містере Бауер.
Публічність мене не цікавить, тому ви...
А ви не думаєте,
що варто розповісти історію про те,
як ви з подругою знайшли Тессі Дерст?
Зовсім ні.
Я теж колись була журналісткою.
А мій чоловік – юрист.
А ваш чоловік знає, що ви з коханкою – підозрювані?
Думаю, в цьому джерело вас не просвітило.
Ми не коханки й більше не підозрювані.
Ну, а хто тоді?
Бо ми платимо за добрі відомості.
Я...
Якщо справді хочете знати,
чоловік, якого заарештують за вбивство Тессі Дерст,
повʼязаний з акваріумним гравієм, який знайшли під її нігтями.
Джерело своє про це розпитайте.
Так і зроблю.
І ще одне.
Дякую за воду.
Це означає те, що я думаю?
Я чув, що сталося вчора в офісі місіс Саммер. Розумниця.
Пора Клеопатрі знову набути вигляду цариці.
Дякую, Шелл.
Стефан Завадскі, будинок оточено.
Відпустіть матір.
Випустіть заручницю.
Вам це ні до чого.
Виходьте негайно.
Якщо вийдете, з вами нічого не станеться.
Не стріляти!
Вам це не потрібно.
Даю слово – якщо негайно вийдете, ми не будемо стріляти.
Виходьте з піднятими руками.
Вам це ні до чого.
Виходьте з піднятими руками.
Я в безпеці.
Усе добре.
Не стріляйте. Будь ласка.
УБИВСТВО ТЕССІ ДЕРСТ ПІДОЗРЮВАНОГО ЗААРЕШТОВАНО
Будь ласка, не стріляйте. Не стріляйте.
Це мій син. Він піде сам.
Я добре його скерувала.
Треба було шепнути про лесбійський статевий злочин.
У батька був би інфаркт.
До речі, про інфаркти...
Попросиш батька почекати з платою за оренду?
Доки не отримаю страхову виплату за каблучку.
Тато розсердиться на тебе за те, що попросила мене.
Так.
А може, я боюся його просити.
Я в нього попрошу,
якщо ти зі мною покуриш.
Редж. Тут лише для артистів.
Не будь нудний.
- Готовий? - Девʼята година.
Хай ще по кілька чарок випʼють, розпружаться.
Слеппі, якщо ти так кажеш, то не збираєшся жартувати пристойно.
Тобто безпечно? «Дивися, Слеп.
Не кажи такого, від чого люди зніяковіють».
Добре, так. Зрозумій, Слеп,
що сюди приходять забути турботи.
Подарую їм сині пальта.
Леді та джентльмени, сьогодні в нас особливий гість.
Його давно не було на цій сцені.
Тому привітайте оплесками Слеппі «Темного» Джонсона.
Гей, гей. Дякую, дякую.
Ого. Як приємно повертатися.
Гарно бачити стількох гарних людей.
Чорних з грошима. Чорних, які цмулять мартіні.
Я трохи побоююся. Бо я з Півдня, знаєте.
А в моїх краях стільки успішних чорних під одним дахом
збирають, коли хочуть спалити сарай.
У Талсі цей жарт нікому не подобається.
Бо це бомба.
У своєму дитинстві в Джорджії
я бачив чорних, повішених на деревах, коли вертався зі школи.
Жартую. Ми не ходили до школи.
Думаєте, це паскудно?
Як думаєте, де ми брали нове взуття?
Ферді бачив, як ти йшов?
Добре.
Він тут ні при чому.
Капітанові подобаються конверти містера Ґордона.
Та що ти кажеш?
Знаєш білу дівчинку, яку знайшли мертвою?
Чув про неї.
Взяли психа, який її вбив.
Його мама хотіла звалити вину на чорного, який був у крамниці.
Молодого кольорового з фінгалом.
Чорний з чорним оком.
Ага.
Ти...
Заляж на дно, хай око заживе.
Зрозумів, бос.
Я чув, у Гаррієт Табмен бобер був нівроку.
Послухайте.
Через неї чорні йшли з дому...
драпали через ліси
й ризикували життям заради свободи?
Ніхто не знав, що таке свобода.
Так ризикувати могли тільки заради бобра.
Це ваш чоловік?
- Що мене видало? - Повз будинок господаря...
Погляд у вас промовистий.
...гавкітливих собак.
Є розмова.
Ану ж Гаррієт їм дасть.
Виконай одне доручення.
Зараз?
Для чого це?
Це треба передати.
Хто послав, не знаєш. Адреса всередині.
Це прохання від тебе чи від Шелла?
Клео, це не прохання.
Доведи містерові Ґордону, що тобі можна довіряти.
Мій син і до школи не ходить. Там не заробиш грошей.
Йому треба купити ремінь.
Знаєте, як важко просити свою дитину купити ремінь?
Бувайте.
Тоді я поверну ремінь.
Ми хочемо забрати гроші.
Привіт, Платт.
Я почав зловживати гостинністю.
- Ти схильний. - Що я пропустив?
Там сьогодні взяли вбивцю дівчинки Дерст.
- Справді? - Так.
Підкинь мене до Дна. Зайду до місіс Шварц.
Нехай почує про це від поліції.
Міс Шварц?
Міс Шварц.
Та йди, повідомляй їй, Платт.
Хто там?
Я шукаю Дюка.
Ви Дюк?
Хіба він схожий на герцога?
Дюк!
Гарне у вас блакитне пальто.
Дякую.
Не кричи, пташок мені налякаєш.
Ти зі своїми пташками. Господи.
Тихо.
Я не вас чекав.
Я прийшла віддати оце, вже піду.
Як багато зелені
за дзвінок у двері, купюри й камінці.
Не бачити тобі цієї зелені, якщо не заткнешся.
Слухай... Хочеш щось випити?
- Ні. - Точно?
- Але дякую. - Ну як знаєш.
Що, маленька? Що, дівчинко?
Керол.
Глянь, хто в нас тут.
Мені треба на роботу. Вибачте.
Не так скоро.
На роботу до кого?
Якщо не відчините двері, скоро дізнаєтеся.
Та невже?
Гостра на язик. Добре.
Ти за кермом.
Я не для цього прийшла. Просто принесла оце.
Ні, ні, ні.
Жінок не можна підпускати до твого «корвета» '62 року.
- Я поведу. - Сядь, ти в дупель пʼяний.
До сраки твою тачку. Що за історія?
- Що за діла? - Гей.
Усе, все.
Дівко, я тебе не знаю, застрелю на раз-два.
Великого цабе тут немає,
тому маленьке цабе поїде покататися.
Нічого собі. Це ти все написала?
То просто щоденники.
Деякі щоденники – літературні шедеври.
- Та. - Ти чула про Анаїс Нін?
Ні.
Я щовечора читаю її щоденники.
Вона точно не жила в Пайксвіллі.
Вона живе в Парижі.
У щоденниках вона описує приватні думки й свої інтрижки.
Інтрижки в Парижі.
Мабуть, це як купити бейґлів у Пайксвіллі.
Весь час про неї думаю. Навіть вивчила деякі рядки напамʼять.
Справді?
«Пересічне життя не цікавить мене.
Я прагну лише моментів піднесення.
Я у злагоді з сюрреалістами,
які шукають дивовижне.
Я хочу бути письменницею, яка нагадує іншим, що такі моменти бувають.
Я хочу доводити, що існує нескінченний простір, нескінченний сенс...
нескінченний вимір.
Але я не завжди в стані благодаті, як я його називаю.
У мене бувають дні просвітлень та лихоманок.
І бувають дні, коли музика в голові стихає.
Тоді я штопаю шкарпетки,
підрізаю дерева, консервую фрукти,
полірую меблі.
Та поки роблю таке, відчуваю, що не живу».
Хто там?
Полісмен Платт.
Хвилинку.
Зараз.
Іду. Хвилиночку.
Мене батьки чекають.
Вітаю.
Не забудь спитати батька про оренду.
У вас усе добре?
Я вже йшов на патрулювання, коли побачив світло у вікні.
Тому я вирішив сповістити, що заарештували підозрюваного у справі Дерст,
а з вашою каблучкою зачіпок немає, місіс Шварц.
Схоже на страховий випадок.
Ну нарешті хоч щось хороше.
Протизаконно буде запропонувати вам пиво, полісмене?
Якщо не здасте, я мовчатиму.
Повертай тут.
Це будинок Міртл Саммер.
Так і є.
Будь ласка, не треба. Нащо це робити?
- Прошу. - Я нічого не робитиму.
Я сиджу в машині з тобою і швидкою Керол.
Подивимося феєрверки.
Я ж просто хотів забрати різдвяні бабки.
Завалиш її – Санта прийде до тебе двічі.
Правда, сонечко?
- Це не моя тема. - От цей чорний.
Я по камінцях, на «мокре» я не йду.
Не плюй на мою пташку.
Пішов ти зі своєю всраною пташкою.
Що ти сказав?
Стій за спиною в цього недоноска.
Якщо не вистрелить, пристрель його.
Дай мені мою пташку.
Виходь.
І двері зачиняй. Тебе мама не вчила?
Будь ласка, не треба. Прошу вас.
Та заткнися ти!
Чорт!
Переклад субтитрів: Олена Любенко