Кажуть: «Доки лев не розповість свою історію,
мисливець завжди буде героєм».
За життя мене звали Клео Джонсон.
Але після смерті я стала леді в озері.
Ти, Медді Морґенштерн, сказала, що знаєш, хто відібрав у мене життя.
ЗАВТРА ПОХОРОН «ЛЕДІ В ОЗЕРІ»
І всім було байдуже, доки не зʼявилася ти.
Але насправді...
ти зʼявилася наприкінці моєї історії,
і мій кінець став твоїм початком.
СПРАВЖНІЙ СОННИК
ДЖАЗ-БАР СИНІЙ ПТАХ
ЗА РОМАНОМ ЛОРИ ЛІППМАН
ЛЕДІ В ОЗЕРІ
Довбана щаслива скринька.
На тобі. Сантина скринька. Гоп!
МІСЯЦЬ ТОМУ
БАЛТИМОР
Ну все. Поїхали. До роботи.
У кого є листи до Санти?
Усім щасливого Дня подяки.
Зі мною улюблений ведучий Балтимора, Воллес Вайт.
Воллесе, як вам наш парад?
Тут, на Меріленд-авеню, діється щось дивовижне,
з гігантськими надувними кулями.
Гляньте, які клоуни!
А жонглер який. Я наче знову маленька!
У цьому ж і вся суть – знову стати дитиною.
Але не бійся, татку. Для тебе теж є ласощі.
Ось вони, наші рідні «Балтимор Оріолз»,
у турі Світової серії з бейсболу.
А ось і поштові скриньки-танцівниці.
Якщо ви вже були на параді до Дня подяки,
то знаєте, що вся малеча чекає одного-єдиного моменту.
Сонечко, є листи для Санти?
І цей момент якраз настав.
Грандіозна поява однієї людини: Святого Миколая, Кріса Крінґла, Веселуна,
або, як ми любимо називати його тут, у Балтиморі, – Санти.
Які овації лунають,
коли містер Клаус нарешті зʼявляється на Меріленд-авеню,
прибувши аж з Північного полюса.
Він привіз багато подарунків і сюрпризів для малечі.
Діти будуть просто щасливі.
- Тессі. - Вибачте. Тессі, йди. Тато тут.
Ходімо.
Біля Брекстона вийдемо. Ключі в тебе?
У тебе в кишені.
Мамо, а як Санта знає, що ми євреї?
Бо в нас на дверях – мезуза.
А якщо я переночую в Мері?
Він знатиме.
Мері йому не скаже.
Тессі. Санти не існує. Зрозуміло?
Товстий батько Мері надіває костюм Санти.
Не кажи Мері, що ти почула це від мами.
Мері знає, що він товстий.
Тато мав на увазі, не кажи Мері, що Санти не існує.
Ми не гої, щоб тобі брехати. Ти вже доросла.
Через місяць – Ханука, попросиш у тата все, що захочеш.
Я знаю, що хочу. Морського коника.
Ну, поки що
- подивимося гарний парад. - Гарний «лох ін коп».
І тут усе забито. Треба вертатися на Катедрал.
Давай мені Давида. Іди сюди. Великий хлопчик.
РАЙ ТРОПІЧНИХ РИБОК
Не розумію, чого ти не припаркувався біля музею, як торік.
Не біля музею, як торік, бо ти сказала
- там не паркуватися, бо... - Любий...
Це рідкісна знахідка.
Ококус-альбінос.
Ти щось шукаєш?
Просто дивлюся на рибок.
Приходь з батьками.
Вони тут?
Ви знали, що морські коники – це риба?
Ти це в школі вивчила?
Я ходжу до «Бейс Яаков». Там не розказують про рибок.
Тільки що Бог створив їх на пʼятий день.
У той же день, що й пташок.
Так.
А у вас є морські коники?
РИНОК НА ЛОМБАРД-СТРІТ
Жуйку Teaberry, будь ласка.
- Добридень. - Місіс Шварц. Грудинка чи плічко?
Грудинку на трьох.
А хоча давайте на пʼятьох.
Мілтон вічно приведе в останню хвилину якусь пару.
Це тому, що він – «менш».
Це тому, що він «махер».
Махер знає, що не купиш за гроші.
Вродливу «айшес хайл», яка купує йому кошерну ягнятину.
Шестимісячне.
Ой, ще зовсім маля.
Не турбуйтеся, місіс Шварц. За ним ніхто не заплаче.
ПОМОЖІТЬ НУЖДЕННИМ ПРОСИМО ПРО ПОЖЕРТВИ
ЩАСЛИВИХ СВЯТ!
Вибачте. Можна поміряти жовту сукню з вітрини?
Аякже, мем. Вибачте.
Леді хоче поміряти жовту сукню з вітрини.
Авжеж, мем. Зараз принесу.
Я можу показати вам ще щось?
Ні, дякую. Тієї сукні вистачить.
Якщо вона не знайде сукні вашого розміру, я можу замовити.
- Мені потрібно зараз. - Буде в понеділок.
Богом клянуся, ще вранці їх було три.
А та, що на вітрині?
Мем, ви впевнені? Модель – не...
Я не маю нічого проти.
Модель у тій сукні цілий ранок стоїть. Могла забруднити.
Я б хотіла поміряти цю сукню.
Авжеж, мем.
Я проведу вас у приміряльню.
Леді хоче поміряти жовту сукню з вітрини.
І вона не проти?
Етель повела її на примірку.
Стій. За мною!
- Клео. - Потрібна сукня.
- Зараз, міс? - Так. Поквапся.
ПРИМІРЯЛЬНІ
Стій тут.
На цій сукні дуже хитра застібка.
Це змійка.
- Вона йде. - Не можу розстібнути.
Міс Ширлі, я можу сама. Дозволите?
Швидко.
Тому вся вулиця перекрита?
Так. Пропала дівчинка з Пайксвіллу.
Батьки привезли її на парад.
Не може бути. Я теж з Пайксвіллу.
Справді? Я б і не здогадалася.
Ви не схожі на єврейку.
Вона скоро знайдеться.
Це ж Балтимор, а не Нью-Йорк.
Дуже вам дякую. Пальто теж візьму. Дякую.
Так. Вдягнемо тебе в щось інше.
Може, в Mary Quant.
Вибачте.
Уже полудень, а мені дозволили сьогодні раніше піти.
Мені про це не казали.
Я ще на тому тижні сповістила містера Ґолдберґа.
Я змушена урізати тобі платню.
Міс Ширлі, можна мені мій одяг, будь ласка?
Стій.
- Місіс Шварц. - Дякую, Аароне.
Що з твоїм взуттям?
Що за дурний капелюшок?
Серйозно? Ти ж знаєш, у мене буде промова.
Про капелюшки?
Ти його напʼяла, щоб Міртл могла переконати цих білих товстосумів,
що вона врятувала твою бідну шкуру.
А може, якщо я добре виступлю, вона візьме мене на роботу.
Сонце, ти вже на неї працюєш.
Я волонтерка.
ГОЛОСУЙ ЗА ЖІНОЧЕ ЛІДЕРСТВО
- Інша назва дармової праці. - Ти перегинаєш.
Схоже, наш бос зібрав тут своїх дружків.
Точно хочеш виступати від імені Міртл?
Будь чемна, прошу тебе.
Я стараюся.
Союз чорних та євреїв день у день слабшає
через риторику Нації Ісламу, повʼязану з силою чорних.
Цілком зрозуміло, що антисемітизм не зникне.
Мамо. Цей трафік.
Привіт.
- Хто нарешті доїхав. - Вибач.
Це що, Сет? Він росте швидше, ніж мої борги.
- Вітаю, містере Вайнштайн. - Медді.
- Мілтоне, зроби мені «тойве»... - Потім, Сід.
Просто знай, що квартира-студія у Сендтауні знову вільна для оренди.
- Та, що на Дні? - Добре.
Торік твоя людина привела пожильця.
- Я в лавці... - День подяки, м-р Вайнштайн.
- Дякую, люба. - І ви його святкуєте?
- Святкуємо. - Я ні.
Ми американці.
Вибачте за спізнення.
Усе перекрито, бо пропала біла дівчинка.
Це моя подруга, міс Дора Картер.
Звісно, ми знаємо, хто така міс Картер.
Ви сьогодні заспіваєте для місіс Саммер?
А вона заплатить?
Клео, ти знайома з Ліндою?
Заступниця директора в старшій школі Даґласа.
Ми познайомилися на розіграші в Школі шарму.
Капелюшок – моя пожертва.
Я надіюся влаштувати свого сина Тедді у вашу школу.
- У нього з математики най... - Прошу вітати
першу темношкіру сенаторку США, міс Міртл Саммер.
Призи вручатиме наша прекрасна меценатка,
місіс Мілтон Шварц.
Усім дякую.
Хочу подякувати вам усім і своєму чоловікові Мілтону
за те, що дозволив мені сьогодні представляти нашу сімʼю.
Кому потрібен я, коли можна милуватися тобою?
Хочу подякувати своїм незрівнянним волонтеркам, «Галантним леді».
Деякі зі мною ще з тих часів, коли пішки під стіл ходили,
ще як я вчителювала.
Як ви всі знаєте, чоловік-єврей дякує Богові щодня
трьома благословеннями «Ше Ло Асані»,
за те, що не створив його гоєм.
Я знаю потреби нашої громади.
Що не створив його рабом.
Дорога до процвітання.
І що не створив його жінкою.
Мені казали, що це через наші жіночі турботи.
Віддавати дітей у погані школи й жити в небезпечних...
Наші школи були в порядку,
доки ваш закон про інтеграцію не відправив найкращих учнів у школи для білих.
Він правду каже.
Бачу, Шелл Ґордон прислав своїх друзяк, щоб зірвати цю подію.
Мене ніхто не присилав.
Я говорю за себе та інших бізнесменів, як м-р Ґордон,
- що дбають про громаду... - Бізнесменів?
...більше, ніж ви.
Містер Ґордон – злочинець, який 20 років займався незаконними іграми,
а тепер доповнив бізнес-модель наркотою.
Містер Ґордон фінансував вашу першу кампанію.
Ви говорите не від нас.
Вона говорить від мене.
Продовжуй, Клео.
Суть насправді не в містерові Ґордоні.
Не в ньому.
Ми просто шукаємо вихід, щоб наші діти здобули пристойну освіту,
щоб не боролися за крихти від того, що отримують білі люди.
Усе як ви кажете: у нас не можуть відібрати гідність.
Якщо самі не віддамо.
З гордістю вручаю цю нагороду трьом жінкам,
взірцям цілеспрямованості й лідерства у нашій громаді.
Поздоровляю, леді.
Дякую, місіс Шварц. У мене важлива новина.
Нам щойно стало відомо, що у поліції новий радіус розшуку
і пошуковий загін вирушатиме кожні 45 хвилин
з синагоги на Друїд-гілл.
Долучайтеся до пошуків
і моліться за Тессі Дерст та її рідних.
З Богом.
Боже, мамо.
У поліції надали кілька ліній для дзвінків.
- Тессі Дерст бачили... - Дарма не поїхав з татом.
- ...на параді до Дня подяки... - Тессі Дерст?
Дочка Аллана Дерста.
Я знаю, хто така Тессі Дерст.
- То чому питаєш? - Я не питаю.
Просто не можу в це повірити.
Я не зможу готувати.
Треба йти її шукати.
Ти вбила Тессі Дерст?
Це ягня, Сет.
Я тому й запізнилася. Купувала нову сукню.
До речі, тобі треба готувати,
бо тато запросив того чоловіка, з яким ти вчилася в школі. Воллеса Вайта.
І батько не сказав, що він прийде на вечерю.
- В останню мить. - Як завжди.
Для Тессі Дерст усе теж було в останню мить, я впевнена.
Пропала маленька єврейка.
- Невже ти не хочеш допомогти? - Ні. Я хочу їсти.
Якби ти пропав, то не хотів би, щоб Аллан допоміг тебе шукати?
То ти хочеш шукати Тессі,
щоб розраховувати на Дерстів, коли я раптом зникну?
Чому ти вічно такий злий на мене?
Ягнятина цілий день пролежала в машині. Напевно зіпсувалася.
Ягнятина в нормі.
Люди хочуть грати так, щоб їм допомогли обрати номер.
- Якщо хочеш цим займатися... - Тедді?
Я ще з тобою поговорю.
- Чарлі, скільки разів? - Добридень, Клеопатро.
Чарлі, ти ж мені обіцяв.
У нього талант гравця, як в Елвіна.
Коли мій тато грав у лотерею, Шелл ще не мав справи з наркотою.
Мій син на нього не працюватиме. Ти мене чув?
Клео, як життя?
Добре, Джонні. Рада тебе бачити.
- Мамо, я розказую анекдоти. - Справді?
Я люблю таких жінок, як яєчня.
Сонечком назовні.
Радий тебе бачити, Клео.
Памʼятаєш Еґґі Вудса і Джонні з Ред Фокс Лаунж?
Так.
З Днем подяки. Не звертай на мене уваги.
Я люблю таких жінок, як кава.
Чорних і гарячих.
А це вже краще. Скоро буде смішно.
У мене один є.
- Як там той анекдот? - Котрий?
Та ну, Слеп, ти ж знаєш.
Той, де я приходжу додому, думаючи, що ти підготував дітей до Дня подяки.
Що, анекдот не сподобався?
Мені теж.
Ходімо, сонечко.
А з тобою ми ще поговоримо.
Та ну, Лео. Еґґі й Джонні щойно приїхали.
- Пора. - Я кілька років їх не бачив.
Синку, надінь куртку.
- Я знаю, що хочу на Різдво. - Напишеш Санті листа.
Нє, він читати не вміє.
Хто сказав?
Тедді. Але я намалюю, коли рука заживе.
Чому ти не попередив, що вона йде?
У тебе ручка болить?
Сідай. Нічого.
А коли сміявся, руки не боліли.
Поки ти не прийшла, вся набурмосена.
Набурмосена? Я набурмосена?
Ти й за Тедді не дивишся, він був на вулиці.
Тедді не на вулиці.
Хлопець щодня ходить, грає в лотерею.
Він би не мусив, якби не твої брудні жарти,
за які тебе викинули з усіх клубів на Авеню.
Це не я брудний. Це світ.
Я поживу в мами, доки ти не вирішиш, що працювати
так само важливо, як твоя істина.
Ходімо, Тедді.
Я знаю, хто я і ким хочу бути.
Вона не банкрут.
Серед банкрутів теж є щасливі люди.
Невже для тебе все на світі – жарт?
Хлопці люблять мої жарти.
- Стук-стук. - Хто там?
Санта-Фе.
Санта-Фе, а далі?
Санта фе, надзюрив нам під ялинку.
Мама хоче, щоб я вам розказував такі анекдоти.
Мені байдуже, які анекдоти ти розказуєш.
Головне – щоб глядачі за них платили, Слеп.
Візьми мою сумочку.
То ти йдеш від мене
- у День подяки? - Ідемо.
Хай хоч один зі мною зостанеться.
Краще Тедді.
Скажи Шеллові, я потім зайду!
Не повіриш, що я бачив у книгарні.
На Гайлендтаун?
Так.
Двоє молодих хлопців, які її відкрили,
започаткували філію Національної партії прав штатів.
Хочуть погратися в нацистів.
Погратися в нацистів, га?
Це не гра, якщо цей рух започатковують у центрі Балтимора.
Жаль євреїв, які думають, що вони в безпеці.
Я приберігаю жаль для телезірок, які не мають пари на свято.
Думаєш, жінки кидаються на місцевих ведучих новин?
Не прибідняйся. Тобі не личить.
Візьми серветку.
Може, познайомиш з подругами, Медді?
Співчуваю, Воллесе. У Медді немає подруг.
Я в це не вірю.
- Ні. Завжди хтось чекає в черзі... - Залишиш на підлозі?
...на дружбу з Медді Морґенштерн.
Вибачте. Шварц.
Лехайм.
Я водив твою маму на випускний,
коли її продинамив батько Тессі Дерст.
Вона ридала у шкільному ньюзрумі, і я вирішив...
Ох, Воллі. Ти завжди вмів гарно розповідати історії.
Я не ридала. Я плакала.
І звісно ж, не через якийсь там дурний випускний.
Уяви, якби ти вийшла за Дерста.
Він став занадто євреєм.
Годі. Май трохи порядності.
У нього дочка зникла. Спробуй з нього не глузувати.
А я чомусь не знав про велике шкільне кохання до Аллана Дерста.
Це тому, що не було великого шкільного кохання.
У випускному класі я була по вуха в шкільній газеті.
Більше нічого не цікавило. На мене ніхто не дивився.
А тепер хто прибідняється?
У неї всі були закохані.
Але тільки в Мілтона був той таємний соус.
Ну годі, Сет усе чує.
Невже зірка шкільної газети
нарешті йде подивитись, як там ягнятина?
Молодець, малий.
- Дуже добре. - Хлопець телегенічний.
Правда ж? Я теж йому кажу.
Прийдемо додому,
прикладемо до ручок холодний компрес. Добре, синку?
Набряк зникне. Тобі стане краще.
Вибач, вибач. Занеси туди валізу.
Я знаю, синку. Знаю. Так.
Я все розумію. Дай зніму куртку.
Привіт, ма.
Іди. Посидь зі мною.
А де Слеппі?
На роботі.
У тебе, мабуть, новий чоловік.
Щасливого Дня подяки.
Був би щасливіший, якби ти провела його з сімʼєю,
а не в тому барі.
Коли місіс Саммер візьме на роботу, я перестану працювати вночі.
Допомога з дітьми потрібна тільки доти.
Лише на свята.
Якщо ви всі втиснетесь у твою кімнату.
Як справи в мого онучка?
Дай на тебе подивлюся.
- Юнетто, в нього знов жовті очі. - Я знаю, ма.
Завтра поведу до лікаря. Хочеш соку?
Ну їх, тих лікарів.
Вони одне кажуть: нема ліків од серповидних клітин.
- Мамо... - Хай би Пророк
на нього глянув.
- Який у сраці Пророк? - Припни язика.
Я серйозно. Хай не чіпає сина.
Думай, що кажеш про пастора.
Це ти думай, Ісає.
Ти забуваєш, чий це будинок.
Чий, мого батька?
Я за нього давно плачу.
Комфортно вмостився в його кріслі.
Більше поваги, коли говориш з Ісаєю.
- Мамо, повага має бути взаємна. - Можеш це повторити.
Мені треба на роботу.
Приклади йому до рук теплі компреси...
Капітан Стасслі з поліції Балтимора
повідомив, що відправив на пошуки зниклої дівчинки кілька загонів
і доручив усім патрульним пильнувати підозрілих осіб.
Зникнення Тессі обʼєднало все місто, в якому так часто немає злагоди.
Єпископ Керол і пастор...
Аллан Дерст.
Та яка різниця?
Якщо ви маєте корисну інформацію...
Більш нічого не хочеш розказати?
Хочу.
Тессі Дерст пропала.
Я зараз не на кухні повинна бути.
Думав, тобі подобається нова кухня.
Медді, може, спробуємо не псувати собі вечерю на День подяки
і кілька годин не говорити про Тессі Дерст?
Містере Дерст, скажете кілька слів нашим слухачам?
Моліться за нашу дівчинку і видивляйтеся її.
Ми не втрачаємо надії, чекаємо, що скоро вона знову буде вдома. Дякую.
- Медді... - Ми теж повинні її шукати.
...ти взяла молочні тарілки для грудинки.
Чому?
Прошу вибачення, але мені доведеться викинути цю грудинку.
- Пробач, Воллесе. Ні. - Нічого.
- У Воллі просиш вибачення? - Так.
Це Воллі аж на Ломбард-стріт купляв тобі кошерну ягнятину?
Воллес – наш гість, а нам нічим його нагодувати.
Чи ми будемо їсти, коли знайдуть Тессі Дерст?
Добре. Тоді постуємо.
Я думав, День подяки, а виявляється, Йом-Кіпур.
Що ти...
Дай сюди. Що ти робиш?
Віддай.
Ні.
Вибач.
Що...
Медді, Воллес пішов.
Будь ласка, не дурій, виходь.
Я все прибрав.
Відчини, я подивлюся руку.
Що таке? Що на тебе найшло?
Чому всі вдають, ніби зі мною щось не так, бо я переживаю?
За Тессі Дерст?
Не знаю, Медді.
Її весь Балтимор шукає, а я – мішіґене?
Ніхто з моїх знайомих так не реагує.
І я не казав: «Мішіґене».
Я такого не говорив.
Просто засмутився, що нічого подати гостеві. Розумієш?
Хай Бог милує. Проживи хоч один день без того, щоб я тобі прислужувала.
Прислужувала мені?
Так, Мілтоне.
Так, Мілтоне. Я тобі прислужую вже 20 років.
І ти думаєш, що я годжуся лише на роль домогосподарки.
Я так не думаю.
- Думаєш. - Не думаю. Ні.
А що тоді?
Медді...
До чого я придатна?
Ти нічого іншого не прагнула.
Я нічого іншого не пробувала!
А ти ніколи не думав чому?
Якщо зниклу дитину не знайдуть за перші дві доби,
то скоріш за все, вона мертва. Чув про таке?
Медді, це що таке? Що це?
Що ти витворяєш?
- Та чорт, відпусти її. - Припни язика.
Я у твого батька дозволу не питатиму.
Медді, відповідай. Куди ти зібралася?
Що тебе вкусило?
Медді, ти наче з дуба впала.
З доброго дива таке!
Свого часу я б не повірила, що ти покинула чоловіка,
свій гарний дім, ваше спільне життя.
Але смерть змінила погляди людей на мене
і водночас – мій погляд на тебе.
Якось я бачила тебе, Медді Шварц.
Поки все це не почалося, я тебе бачила.
Бачила, як ти бачиш, що я бачу тебе.
Такі скоромовки полюбляють діти.
Я малюю себе, як я малюю себе,
як я малюю себе.
ПРОПАЛА БЕЗВІСТИ
А картина все зменшується і зменшується – до такої крихітної,
що на ній уже нічого не видно.
Добрий вечір, місіс Джонсон.
Як там Дора?
Може, чорний перець і гаряча вода допоможуть.
Я гляну на неї, як закінчу внизу.
- Повісиш? - Аякже.
Дякую, Клеренсе.
Через ту зниклу дівчинку всі євреї рано позачинялися.
То я маю сказати містерові Ґордону, що в нас нема страховки на випадок,
якщо ціле місто поставить на 466?
Лео, з Днем подяки.
- І тебе з Днем подяки, Верноне. - Дяка.
КЛЕО ДЖОНСОН
Іду.
Медді.
- Що тебе привело? Заходь. - Сід, вибач, що потурбувала.
Заходь.
Нічого страшного.
Квартира, про яку ти казав. Та, що на Дні.
Я хочу її винайняти на якийсь час.
Про що це ти?
Де Мілтон? Ми зачинені.
- Але у нас тут... - Несіть сюди.
Дякую, хлопці.
Бідна Тессі.
- Іди нахер. - Це Клео.
Вибач.
Іди нахер, Клео.
Твій виступ – о десятій вечора.
Об одинадцятій.
О десятій.
Я принесла воду з перцем.
Той дурний капелюх іще на тобі?
Та пішла ти. Пішла ти, Доро.
Медді, що в тебе з рукою?
- Чи припинити допит? - Буду вдячна.
Джудіт могла б тобі показати квартиру.
- Памʼятаєш мою дочку? Джудіт. - Авжеж.
Джудіт!
Що?
Покажи місіс Шварц ту квартиру.
- На Дні? - А в нас багато квартир?
Головою подумай.
Медді, ти не поспішай.
Я їх викуплю. Мушу закласти на місяць-два.
- Він їх не тут купляв. - У Штайнера.
У Штайнера.
Супер-пупер модно, а тепер вони закрилися.
Доню, як я завжди кажу?
«Щоб продати діамант, люстри не потрібні».
Саме так.
Можу запропонувати хіба що 500.
Але Мілтон їх застрахував на дві тисячі доларів.
Я тобі так скажу. Не хочеться в це вплутуватися,
але якщо хтось із покупців накине оком, то можна домовитися.
- Доню, знайшла ключі? - У підсобці гляну.
На, візьми.
Я почекаю в машині.
А ще, Медді...
Щасливого Дня подяки.
ЮВЕЛІРНА КРАМНИЦЯ ВАЙНШТАЙНА
ФАРАОН
ЛИШЕ ДЛЯ ЧЛЕНІВ КЛУБУ
- Що чути, Кертісе? - У «Фараоні» знову ніч.
- Повна рукавичка? - Ага. У тебе як усе?
Та так, батя. Думаю, треба мені зайти.
Нічого собі.
Слеп, вхід лише для членів клубу. Ти знаєш.
Спробуй битися подушками.
Повторюю: для членів клубу.
- І виконавців. - Ти тут більше не виступаєш.
Це Шелл сказав?
Містер Ґордон мене уповноважив.
Я просив Клео переказати Шеллові,
що зайде її благовірний. Ясно?
Он як? Почекай тут, якщо хочеш.
- Хтось бачив Шелла? - Містер Ґордон на сцені.
Зустрічайте чоловіка,
виконавця, міф.
Рой «Шмурдяк» Маккой.
Бос, біля входу – Слеппі. Каже, хоче виступати чи що.
- Справді? - Так.
Не знаю, що сказати. Скажи Клео.
Добре, бос.
Полісмен Платт.
Реджі, як життя?
Тримаєшся від гріха подалі? У халепу не лізеш?
З ранку до ночі.
Бачу, тобі хтось око підбив.
Я потім відіграюся.
Слеппі проситься зайти.
Ні.
Полісмен, на що дивитеся?
Хіба ви не повинні шукати білу дівчинку?
Поки наших братів тут не побили.
Моя зміна почнеться через годину.
Якщо це мені судилося її знайти, то хай ще побуде зниклою до 22:00.
Правда, Реджі?
Швидко випите не значить, що чайових не треба.
Я залишаю.
Недостатньо.
Я не знав, що мій візит викликає невдоволення.
Це не зовсім візит. Ви не на чергуванні.
Ваша честь, доводити невинність у тому, що я скнара,
чи ви кажете, що я беру хабарі? Просвітіть.
Просто цікаво, що ви тут робите посеред тижня.
Те саме, що й усі. Музика...
і видовище.
- Видовище? - Так.
Але не бійтесь. Я не мочуся на вже помічені дерева.
Не знала, що ви любите дерева, полісмен Платт.
А чому ні?
Важко знайти білі.
Дора. Дора!
Дора!
Квіти – це магніти!
Вечірній розпродаж!
Беріть, поки не розхапали!
Революційні полуниці, свіжіші за Мартіна Лютера Кінга.
Квіти – це магніти!
Беріть, поки не розхапали!
Вечірній розпродаж!
Я допоможу.
Дякую.
Яка краса.
А якщо я поставлю розкладачку?
Мама відпустить мене з дому без чоловіка тільки в одному випадку:
якщо я поселюся з вишуканою леді з північно-західного Балтимора.
Вишуканою старою леді.
Я ще й рідній матері не сказала, що пішла з дому.
Буде точно не легше, ніж у мої 20 років.
Ви не стара.
Якщо візьмете як сусідку, не мусите закладати каблучку.
Вже близько?
Так. Сюди.
Ходімо.
Золотко, ти що тут робиш?
Двері заїдають.
Не вмикається.
Отже, тут у нас ванна кімната.
Сама ванна велика, це плюс.
Тільки трохи брудно, бо я забула зачинити вікно.
Він на мене накричав.
Але тут пів року ніхто не жив.
Я все думала, може, сама поселюся, але це я винна.
Я можу прийти з губкою і шваброю, все повимивати, якщо хочете.
А ще подушку принесу.
Мені дуже подобається ця квартира.
Завжди хотіла тут жити, але тато не дозволяв.
Він за мене дуже переживає.
Не знаю, як вам ідея мати сусідку,
але я б і на підлозі спала.
Я беру.
Тоді я допоможу розібрати валізу.
Ні. Дякую. Мені треба перевдягтися,
а потім піду в синагогу і приєднаюся до пошукового загону.
Жінок не беруть.
Тоді сама буду загоном.
Якщо підете сама, це не загін.
Джудіт, мені не потрібна сусідка.
А подруга?
Не знаю, що це.
- Вставай. - Ні.
Дора.
Якщо через десять хвилин не будеш на сцені...
Давай, сонце.
Отак. Іди, мала.
Твій бос підсадив її на це лайно. Як їй співати?
Мій бос? А ти ні при чому?
- Реджі... - Це й твій бос.
Я не роблю те, що ти.
Мала, ти ж знаєш, сьогодні прийде Кеб Келловей.
Розумниця. Ага.
Ти засранка. От хто ти.
Містер Хай-Ді-Хо чекає твого співу.
Розплющить друге око – виводь її на сцену.
Не барися.
Так, мала. Містер Хай-Ді-Хо мріє почути, як ти співаєш.
Отямся.
Лефті, Дора вийде через пʼять хвилин.
«Where Did Our Love Go», повільно.
Клео.
Шелл.
Містере Ґордон, викликали?
Сідай.
Випʼєш?
Ні, дякую.
Клео веде мою бухгалтерію ще з юності.
І дуже добре веде. Я вмовляю її робити ще щось,
але вона дуже зайнята промовами.
Так, Клео?
Ти бездушна.
Залишила Слеппі на вулиці, як старий капелюх.
У нас був важкий день,
я не хотіла приносити свої проблеми сюди.
Ага. Не хочу бачити, як іще один чорний пропадає,
тому запросимо його, хай виступить.
Дякую, містере Ґордон.
Ти тепер працюєш у місіс Саммер?
Ні, я на добровільних засадах...
- Безплатно працюєш? - ...у місіс Саммер.
А я тобі за роботу плачу?
Явно я щось не те роблю.
Явно.
Слухай, іди на сцену
і скажи присутнім, що від Дори вони очманіють.
Містере Ґордон, я боюся світла софітів.
Тоді згадай про це
наступного разу, коли місіс Саммер попросить виступати.
Але в цьому й різниця між нею та мною.
Я плачу тобі гроші, тому не прошу.
Так, сер. Вибачте.
Розумниця.
ПРОПАЛА БЕЗВІСТИ – ТЕССІ ДЕРСТ 10 РОКІВ – ВИНАГОРОДА
Тессі!
Тессі.
Я знаю, куди йду.
Тут є стежка, яка веде до озера.
Це ваше старе місце для поцілунків?
Ні.
Чому ви так дивно поводитеся?
Нічого дивного.
Добре.
Знаєте, нема нічого поганого в тому, щоб, ну,
кататися голою в траві з хлопцями.
Потримаєте?
Надворі 1966-й рік.
Я ні з ким гола в траві не каталася.
Що ти робиш?
- А на що схоже? - Не кури біля мене.
Леді та джентльмени.
Цю співочу пташку я знаю з дитинства,
але вона й досі вміє мене здивувати.
Її хочеться слухати й слухати.
Насолода для вашого слуху, єдина і неповторна міс Дора Картер.
Милий, милий
Не покидай мене
Прошу тебе, не покидай
Зовсім саму
У мені палає
Пекуча сердечна туга
Глибоко в душі
І це невимовний біль
Милий, милий
Куди зникло наше кохання?
І всі твої обіцянки любити
Цілу вічність
У мені палає
Пекуча сердечна туга
Глибоко в душі
І це невимовний біль
Та ну нахрін.
Стійте!
Не торкайтесь її!
Я хочу її обняти.
- Просто... - Мене обніміть.
Мене обніміть. Мене.
Джудіт, піди приведи когось.
Обіцяю, я її не чіпатиму, але я повинна чекати тут, з нею.
Ти б зрозуміла, якби була матірʼю.
Коли помреш, ти вже не дівчинка.
Не жінка. Не дружина.
Ти не чиясь мати, не чиясь дочка.
І ніхто не вказує тобі, як жити.
Ти хотіла, щоб смерть Тессі принесла тобі цю свободу, правда ж?
Але вона лише показала тобі двері.
А відчинила їх моя смерть.
ЛЕДІ В ОЗЕРІ
СВІТЛОЇ ПАМʼЯТІ ЖАНА-МАРКА ВАЛЛЕ
Переклад субтитрів: Олена Любенко