KONSTNÄRSPROFIL
"Inget är mindre verkligt än realism."
- Är du också här, Wally? - Ja, de bad mig recensera nån radiopjäs.
Allan. Jag trodde du hade träning till kl 16:00.
Ja, men jag gick tidigare för att se till att du kom i tid.
Du tar det alldeles för allvarligt. Det är bara min mamma.
Din mamma är en begåvad konstnär.
Hon förstår drömvärlden bättre än de flesta andra.
Nej, tack. Min begåvade mor skulle känna lukten.
Folk som röker känner inte röklukten från andra.
Min mor känner lukten av allt, till och med mina tankar.
Jag är ledsen.
Snälla, var inte det.
Georgia O'Keeffe sa att inget är mindre verkligt än realism.
Jag hoppades att vi kunde börja där. Vad gör en konstnär till surrealist?
Jag vet inte om jag skulle kalla mig själv surrealist.
Okej.
Vad tycker du gör en konstnär till surrealist?
André Breton skrev i första Surrealist Manifesto...
Men vad tycker du?
Jag tycker...
Jag tror det har att göra med jakten på det magnifika.
Och vad är mindre magnifikt än att försöka definiera sig själv?
- Det är... - Det jag försöker säga är
att era verk försätter åskådaren i ett tillstånd...
Betty, älskar du min son?
För jag har aldrig sett honom så galen i någon,
och jag undrar ibland vart det här är på väg.
Det är Liz från West Third igen.
Jag borde... Jag borde nog ta det. Ursäkta mig. Jag kommer strax.
- Hon vill tala med mästaren. - Tja... Håll i dig.
Hur går det?
Jag är nog för förberedd.
Jag läste din artikel i The Brownie. "USA och vi."
Den fick mig att känna mig irrelevant och gammal.
- Du är nog nåt på spåret. - Ni är inte gammal, mr Durst.
Jag vet inte om jag kände mig gammal eller bara avundsjuk.
Nuförtiden blandar jag ihop sånt.
Jag önskar Allen kände så.
Om jag vore min son, skulle jag ta dig till New York.
Hänga i Greenwich Village.
Sen skulle jag hjälpa dig få jobb på seriös tidning.
Jag menar, med din talang...
...skulle du kunna gå hela vägen, Maddie.
- Tack. - Hal, Liz vill prata med dig.
Fråga Louise om utställningen på West Third Gallery nästa månad.
Då börjar hon nog prata.
- Tack, mrs Durst. - Då så. Jag ser fram emot att läsa den.
Jag tackar mr Durst på vägen ut.
Mr Durst?
Vem var hon för dig?
Du ville berätta Tessies historia.
Du ville berätta min.
Du ville berätta allas historia förutom din egen.
BASERAD PÅ BOKEN AV LAURA LIPPMAN
Tessie? Kan du höra oss?
Här... Hon är här.
Nämen, för helvete.
Ni ljög inte.
- Du, Paul? - Ja. Jag ringer in det.
Hon är så liten.
Om det är ett sexbrott lär det bli för mycket för mig.
- För dig? - Det är Donnelly, vi har hittat flickan...
Hur visste ni att ni skulle leta här, mrs...
Schwartz.
Jag brukar kunna se det.
- Att peka ut judar är en livslång vana. - Hallå! Hon råkar ha en väldigt fin näsa.
Vet er make att ni är här, mrs Schwartz?
- Jag hämtar vatten åt er. - Tack.
Vi har bara några frågor till.
Du borde se upp, Platt.
...och sen försökte vi gå med i den officiella skallgången.
Inget nytt under solen.
Ja. De hittade Durst-flickan.
Så snabbt?
Bor ni här?
- Ja. - Vilket nerköp.
- Tack ska ni ha. - Vänta.
Tills någon grips kommer ni och er vän vara nyhetsstoff.
- Så se upp för reportrar. - Jag planerar inte att tala med nån.
- Jag följer er upp. - Tack. Jag klarar mig.
Ja.
Så länge du har lera i ansiktet här i krokarna, så.
Hejdå.
Godnatt.
Fan, Dora. Jag trodde droger fick en att tappa aptiten.
Inte med ett sånt kök som Shell har här.
- Okej, kliv. - Kom. Kom igen.
Nån här vill bli nerbäddad med mig.
Gå försiktigt. Jag hjälper dig.
Jag har henne.
Okej.
- Dregla inte på mig. - Okej. Jag går in.
- Jag ser till att hon är okej. - Nej.
- Jag är trött, jag vill vara ensam. - Kom nu.
Kom. En liten puss, bara.
- Okej. - Titta till mig senare, okej?
Visst.
Hoppas att Shell låter dig sjunga på scenen igen.
Jag kommer att sjunga. Shell låter Dora vara Dora.
Ja, så länge Dora låter Reggie bestiga henne.
- Så är det inte. - Inte? Vad är det då?
Min röst.
Visst, du har sjungit för honom sen du var 16,
men jag minns inga gratisdroger eller rum på Gordian
förrän Reggie började gilla dig.
- Jag kanske gillar honom också. - Jaså?
Dora, det finns fler ställen där du kan sjunga.
Eggy Woods sa att niggrer åker till Paris och sjunger.
Kan du tänka dig?
- Lämna hela jäkla landet bakom sig. - Med vilka pengar?
Jag ska leta upp Cleopatra i min drömbok, så får du satsa på ett nummer åt oss.
Jag spelar inte med pengar jag behöver till mina pojkar.
Jag sitter här och drömmer om att vi båda åker till Paris tillsammans.
Men du följer hellre Myrtle Summer.
Jag har inte tid med drömmar.
Myrtle ska hitta anständigt arbete åt mig.
Anständigt?
Du vet väl att Shell betalade för hennes kampanj?
- Det är inte sant. - Visst, Myrtle Summers kämpar för folket.
Hon bryr sig om svarta kvinnor, framförallt en svart kvinna...
...Myrtle Summer.
- Mamma? - Madeline.
Vad gör du här?
Milton ringde.
Har du tappat förståndet?
Han har varit uppe och oroat sig hela natten.
Ja, jag tappade förståndet.
- Var är Seth? - Han är på uselt humör.
Jag måste byta om.
Madeline, tänker du berätta vad det är som pågår?
Tessie Durst begravs om en halvtimme. Kan vi diskutera detta efteråt?
- Seth vill inte gå. - Vad sa du till honom?
Måste jag säga något för att han ska vara upprörd över att hans mor lämnade honom?
- Jag lämnade inte honom. - Nej, just det. Du lämnade mig.
- Vad... Lämnade du mig? Jag förstår inte. - Milton, jag behöver pengar.
Jag måste hyra nåt i några veckor för att rensa tankarna.
- Pengar? Rensa tankarna? - Jag kan inte göra det här.
Wow.
Maddie, du ville hjälpa till att hitta Tessie Durst.
Och du hittade henne. Mazel!
Men vad pratar du om nu? Kan vi inte diskutera...
Vi pratar. Jag pratar, du pratar.
- Vem är du ens när du pratar så här? - Jag vill ta en paus
så jag kan räkna ut varför jag vill härifrån.
Men nej, det låter du mig inte göra. Du vill ringa min mor,
och du vill säga till vår son att jag gjort nåt fel.
- Jag sa inte till vår... - Han sa inget till mig.
Kommer du eller inte?
Nej. Hon dog igår. Jag förstår inte varför vi har begravning så snabbt.
Så själen kan gå vidare.
Gå vidare vart, Maddie?
Som många i vår stad kommer du snart märka
att man bryr sig mer om de dödas själar än de levandes.
Vet du, Madeline, du borde bära svart oftare.
- Du ser yngre ut. - Mamma.
Det är fascinerande att du fortfarande går framåt
- men alla bakvända komplimanger du ger. - Sluta nu. Det var ett råd.
Människan planerar och Gud skrattar.
Jag vet vad det betyder. Du har alltid sagt så.
Hur ska du försörja dig?
- Jag vet inte hur du ska ha råd. - Jag får väl sälja bilen.
Herregud.
Åh, Madeline.
Jag är glad att min mor inte lever så hon slapp se det här.
- Din mor dog väl under förintelsen? - Hallå.
Jag är glad att hon inte lever och ser det upprepas i USA.
Det är en grupp 19-åriga nazister.
De har öppnat en filial till NSRP. Rabbi Korn stängde shul idag...
Milton. Det räcker.
Maddie.
Maddie, jag vet att vi inte känner varandra väl.
Men jag hörde att du... du vägrade lämna min Tessie
när du hittade henne, och jag bara... jag ville bara...
Jag är så ledsen.
Såg du hennes... Såg du hennes ansikte, Maddie?
Ropade hon... Tror du att hon ropade på sin mamma?
Jag var inte där.
- Men du... du var där. - Jag är så ledsen.
Jag får henne inte tillbaka, Maddie.
Jag får henne inte tillbaka. Jag orkar inte.
Du är en god mor.
Vart är du på väg?
- Seth. Seth! - Min flicka!
Min flicka!
- Jag är så ledsen. - Varför blev min...
Stephan!
Är du här?
Ditt jävla as.
Jävla as!
Ditt jävla as! Ditt jävla as!
Jag har ju sagt åt dig. Jag kastar ut dig om du gör om det här igen.
Varför är du inte i affären?
Jävla as!
Min mamma trodde, att för att få ett bra jobb
var jag tvungen att se så bra ut att jag inte tycktes ha några bekymmer.
"Alla kvinnor känner till det knepet", sa hon.
Du fick hela ditt liv tack vare det knepet.
Inte sant, Maddie?
Kontoret för kvinnligt ledarskap...
Hon är här!
Vem, jag? Vad händer?
Linda fick WJZ att låna oss deras utrustning idag.
Och Patricia Murphy från The Afro ska intervjua folk från samhället.
Intervjua angående vad?
Hur Myrtle har hjälpt eller inspirerat dem att eftersträva förändring.
Det du sa under eventet igår gjorde verkligen intryck.
Hoppas du upprepar det framför kameran idag.
Gör det nåt om jag pratar med mrs Summer först?
- Jag säger till att du är här. - Okej.
Jag väntar där inne.
- Ses vi snart? - Vi ses snart.
Okej.
Ja, jag har brevet.
Tack. Hejdå.
Förlåt att jag stör, mrs Summer.
Jag ville bara tacka för att ni bad mig hålla tal igår.
- Du var välgörenhetseventets stjärna. - Jag lärde mig av den bästa.
Kan jag sätta mig?
Jag hoppades att vi kunde diskutera en heltidstjänst hos er.
Jag har dryftat din anställning och alla älskade den idén.
Du är ansiktet utåt till hur ett bättre Baltimore kan se ut.
Men dessvärre uttryckte några av våra vita donatorer oro
över att du skulle börja hos oss, eftersom du arbetar för mr Gordon.
Hälften av stadens färgade arbetar för mr Gordon.
Cleo...
Det kommer uppfattas negativt om jag anställer dig efter ditt uttalande igår.
Som om jag köpt ditt stöd.
Men om jag arbetar för er behöver jag inte arbeta för mr Gordon.
Ingen lämnar en man som mr Gordon, om inte han vill bli av med dem.
- Du gjorde det. - Jag arbetade aldrig för honom.
Om du syftar på de donationer jag inte längre tar emot,
så förstår du säkert varför jag behöver de här donatorerna.
Hjälp mig bli återvald, så kommer det finnas möjligheter för dig.
Möjligheter till vad?
Att göra avkall på min värdighet?
Vi har alla fått vänta på vår tur, Cleo.
Jag heter Eunetta Johnson och jag är 30 år gammal.
De flesta kallar mig Cleo, ett smeknamn för Cleopatra.
Det är vad barnen brukade kalla mig när mrs Summer var min lärare.
Hon sa att jag liknade en egyptisk drottning.
Men idag när folk ser på mig, ser de inte en drottning.
De ser en bartender, en bokhållare...
...en varuhusskyltdocka.
De ser ett välgörenhetsfall.
När jag var liten brukade min pappa säga:
"Vi drömmer inte för egen del.
Vi drömmer för dem som inte är här än."
Och jag antar att han hade rätt, för jag har inte drömt för egen del
på väldigt länge.
Men jag har två pojkar hemma,
och världen tycks ge mig ett val.
Jag kan behålla min värdighet...
...eller så kan jag försörja dem.
Jag tycks inte kunna göra båda.
Cleopatra, är allt som det ska?
Cleo, raring, om du är nervös...
Cleo! Vad är det med dig?
Se så. Cleo, raring, vi måste...
Du kan inte göra så här framför dessa...
Okej. Okej. En paus?
Cleo, jag väntar utanför dörren.
Även om du parkerar den här, kan jag inte ta den utan er makes underskrift.
Varför måste min make skriva under om bilen står på mig?
För att han är er make, mrs Schwartz.
Två tusen femhundra.
Två tusen femhundra och er makes underskrift.
- Vad sägs om 2 000? - Tyvärr, sötnos.
Kan du köpa den här bilen utan hans underskrift?
Är han död?
- Inte än. - Då måste han skriva under, damen.
Ursäkta mig.
- Har ni en telefon? - Ja. Där bak.
Tack.
- Växeln. Vad önskas? - Jag har blivit rånad.
Var är ni, ma'am?
Nån bröt sig in i min lägenhet.
Jag är rädd för att gå in. Kan ni skicka hit polisen?
- Jag behöver er adress. - Ovanför restaurangen The Silver Dollar.
- Var? I Sandtown? - I Sandtown, ja.
- Jag ska försöka. Hejdå. - Tack.
Hur är läget, Sonny?
- Ge mig en dollar på 325. - Visst.
Förlåt mig.
- Långa Teddy. - Har du nåt åt gamle Charlie?
- Jag har Jenkins, Holmes och Brooks. - Okej.
- Då så. 857 till mr Brooks. - Jag säger det åt honom.
Varsågod, Teddy.
- Var rädd om dig. - Tack, mr Cedrick.
Shell Gordon är en brottsling som drivit det illegala nummerlotteriet i 20 år.
Hans enda sysselsättning är segregation och att hålla de våra beroende av honom.
Myrtle Summer intar en kontroversiell ståndpunkt
emot det så kallade nummerlotteriet.
Denna olagliga form av dobbel spelas huvudsakligen
i fattiga svarta områden och svarta arbetsklassområden landet över.
Mrs Summers motpart menar att lotteriet finansierar svarta småföretag,
en lögn vårt rättsväsende dagligen försöker fördriva.
De som spelar på nummerlotteriet använder det som kallas en drömbok som ett försök
att översätta sina drömmar till vinnande nummer,
samtidigt som de långsamt förlorar sina pengar till den lokala gangstern.
Du, titta. Släpp in henne.
Titta på det här.
Jag vill visa dig. Nya modell. Ful, men dubbelt så snabb som Remsons.
Visa henne.
Kostar ingenting.
Och om den går sönder? Då skaffar jag dig en ny.
- Allt är slit-och-släng numera. - Sant.
Såna som Myrtle och pantrarna kan skrika dagen lång.
Det är inte rösta eller dö. Det är banken som gäller.
Det var det jag hoppades få diskutera med er, mr Gordon.
Jag går, chefen.
Jag hoppades kunna acceptera ert erbjudande.
Komma fram från bakom bardisken
och sköta era röda böcker, inte bara de gröna.
- Vad helst ni kan tänkas behöva. - Okej. Det var goda nyheter.
Men du håller säkert med om
att en man i min ställning måste kunna lita på mitt folk.
Ni kan lita på mig, mr Gordon.
Mitt enda mål är att kunna ta hand om mina söner.
- Ni kan lita på mig. - Då ses vi väl på Pharaoh ikväll.
Vad gäller resten, får du bevisa det med handlingar.
- Okej? - Okej.
Om du behöver extrapengar, ta hit Slappy för att göra ett set.
Vi ses på Pharaoh.
- Skepp på havet. - Jag skiter i drömnummer.
En bra vadhållare säljer mer än nummer. Han säljer en dröm.
Teddy. Berätta om skeppet på havet som jag drömt om.
Ett tydligt tecken på ett lyckligt hushåll. Satsa på 395.
- Snacka om att ha koll... - Mitt i prick.
- Vad har jag sagt om att ta vad, Teddy? - Mamma!
Du trodde inte att jag skulle vara här, va?
Sluta. Sluta.
- Smyga runt som en tjuv? - Snälla, sluta.
- Varför? - Snälla.
- För småpengarna de ger dig? - Snälla. Förlåt.
Lugn, Cleo. Du har sagt ditt, okej?
- Ge honom en chans. - Uppenbarligen inte.
Jag är trött på drömbokskiten.
- För helvete, Cleo! - Stå här!
Charlie, lämna för helvete min son ifred.
Jag tänker inte upprepa det.
Sätt på dig jackan.
- Du, Teddy. Oroa dig inte. - Det här är sista gången.
Ingen fara. Jag sköter din rutt, bror.
Teddy.
Teddy, vänta!
Tack och lov.
- Mrs Schwartz? - Ja. Tack och lov att ni är här.
- Konstapel Platt, konstapel Davis. - Tack för att ni kom så snabbt.
Ja, ma'am. Jag patrullerar här. Ni verkar inte höra till det här området.
- Jag flyttade hit igår. - Jag menar att området är fel för er.
- Jag kan inte se er bo här. - För att jag är judisk?
Nej, ma'am, inte direkt.
Jag blev varnad, men jag trodde inte jag skulle rånas.
Så klart. Vad är det som saknas, mrs Schwartz?
Smycken, främst bijouterier. Jag hade en diamantring som är borta.
Okej.
Konstapel Davis, kan du kolla om grannarna såg nåt?
Jag följer mrs Schwartz till hennes nya lägenhet.
Tack.
Här.
Jag har sett er tidigare.
- Men inte här. Varifrån flyttade ni? - Pikesville.
- Nu bor jag här.
- Stor begravning där idag. - Ja. Det kanske var där ni såg mig.
- Är ni damen som hittade Tessie Durst? - Det är jag.
Och nu har ni blivit rånad.
Det ena har säkert inget att göra med det andra.
Det finns inte så många manikyrställen här, va?
Det är ingenting, bara lite smuts från flytten.
Jag måste ringa in rånutredarna.
Jag har ingen telefon.
Och jag har ingen radio.
För att jag inte...
Jag saknar radio, men jag har en nyckel till telefonautomaten
inne på The Silver Dollar.
Jag ringer därifrån så kan vi vänta där nere.
- Vi vill inte röra nåt, mrs Schwartz. - Nej.
Skall vi?
- Tack. - Varsågod.
- Vad snällt. - Det var så lite.
En kort sekund var ni och er vän misstänkta.
Var vi?
Konstapel Bosko trodde det var ett lesbiskt sexbrott eller något.
- Ni måste skämta. - Jag lovar, det gör jag inte.
Men sen hittade de akvariegrus under hennes naglar.
De kommer gripa nån snubbe i fiskaffären.
Vissa säger att de såg Durst-flickan gå in dit.
Stackars barn.
Får jag ställa en fråga?
- Visst. - Var ringen försäkrad?
Ja.
Ni vet att det kan dröja månader innan försäkringspengarna kommer?
Ha det i åtanke om ni räknar med pengarna.
- Om jag räknar med pengarna? - Ni vet vad jag menar.
Hursom. Rånutredaren borde vara här nu.
Kom.
Ursäkta.
När jag var i Memphis, hängde jag med kungen.
- Vilken kung? - Inte Martin Luther King. Elvis.
Och jag var inte underhållningen.
Vi umgicks. Jag var hemma hos honom. Jag har sett hans bilar.
Hans barn hoppade hage. Jag frågade: "Hur gammal är din dotter?"
Han sa: "Det är inte min dotter. Det är min fru." Jag liksom: "Åh."
Är allt bra?
Han är okej.
Skräm mig inte så där. Komma hit med den där minen.
Du blandar ihop mina miner.
Det här är min "inte sitter niggern här och dricker bort dagen
- när han borde söka jobb"-min. - Söka jobb? Jag jobbar nu.
- Jobbar? - Så här jobbar jag.
Hur många gånger måste jag säga det?
- Skitsnack. - Lägg av. Jag observerar.
Sen skämtar jag om det.
- Jaså? - Jag kan inte jobba och skriva samtidigt.
- Det vore galet. - Visst.
Fattar du?
- Vad händer, George? - Läget?
Vad händer?
- Ge mig två. Tack. Det här är min fru. - Blås röken... Blås den ditåt.
- Du är så rolig. - Jag har ju sagt det.
Jag har fixat dig ett set på Pharaoh. Imorgon kväll.
Hur klarade du det?
Shell.
Han vill inte se ännu en svart man misslyckas.
Men han är okej med att styra dem?
- Så är det inte. - Vad måste du göra?
- Inget. - Var ärlig.
Kom igen.
Du kan väl bara gå förbi imorgon...
...och köra ett nytt set för grabbarna?
Snälla.
Har du bytt tvål?
Slap, jag försöker bättra oss.
Du måste hänga på.
Dig hänger jag på när som helst. Fan, nu om så är.
Kom igen.
Värst vad du är fin.
- Är hon inte vacker, hörni? - Sluta.
Kom. Du ser lite spänd ut.
Vi borde göra sånt här oftare. Du luktar gott.
För att jag är renhårig.
Madeline Schwartz. Jag är Bob Bauer. Från The Star.
Jag känner till er spalt.
- Jag gillade sketcherna av er fru. - Tack.
Ursäkta... Får jag komma in? Jag behöver ett glas vatten.
Tre trappor är tufft för en tjockis som jag.
Jag skulle inte kalla er tjock.
Jag vet inte vad annat man kan kalla mig.
Jag gick nästan till den andra adressen, min källa rättade mig.
- Er källa? - Ja.
- Varsågod. Nån jag känner? - Det kan jag inte avslöja.
Jag lovar att jag kommer vara lika diskret med ert namn efteråt.
Jag har dessvärre inget att erbjuda er annat än vatten, mr Bauer,
och jag är inte intresserad av publicitet, så...
Jo, men anser ni inte
att historien om hur ni och er vän fann Tessie Durst är värd att berätta?
Inte alls.
Jag var också reporter en gång.
Min make är advokat.
Vet er make att ni och er älskare är misstänkta?
Jag tror att er källa felinformerat er.
Vi är inte älskare och vi är inte misstänkta längre.
Vem är det då?
- Du vet, vi betalar för bra ledtrådar. - Jag...
Om ni verkligen vill veta,
så kommer mannen som grips för Tessie Dursts mord
ha nåt att göra med det akvariegrus som hittades under hennes naglar.
Ni kanske ska fråga er källa om det.
Ska bli.
Förresten,
tack för vattnet.
Betyder det här det jag tror?
Jag hörde vad som hände på mrs Summers kontor igår. Bravo.
Det är dags för Cleopatra att se ut som en drottning igen.
Tack, Shell.
Stephan Zawadzkie, byggnaden är omringad.
Låt din mor gå.
Släpp gisslan.
Det här är inte det du vill.
Kom ut nu.
Du kommer inte komma till skada om du kommer ut nu.
Ingen skjuter!
Gör det inte.
Jag lovar, kommer du ut nu så kommer vi inte att skada dig.
Kom ut med händerna uppsträckta.
Gör det inte.
Kom ut med händerna uppsträckta.
Jag är oskadd.
Allt är okej.
Snälla, skjut inte. Skjut inte.
TESSIE DURSTS MISSTÄNKTA MÖRDARE GRIPEN
Snälla, skjut inte. Skjut inte.
Det här är min son. Han kommer självmant.
Jag gav honom en bra ledtråd.
Du borde ha låtit honom undersöka det lesbiska sexbrottet.
Min far hade fått en hjärtattack.
På tal om hjärtattacker...
Kan du be din far att ge mig respit med hyran?
Bara tills försäkringspengarna för ringen kommer.
Min pappa skulle bli arg över att du frågar mig.
Ja.
Eller så är jag för rädd för att fråga.
Jag frågar honom
om du röker med mig.
Du, Reg. Bara artister.
Bäst du är rolig, nigger.
- Okej. Redo? - Klockan är 21:00.
De behöver nog ett par drinkar till.
Den kommentaren innebär att du inte tänker vara anständig.
Du menar ofarlig? "Kom igen, Slap. Säg inget som gör folk obekväma."
Okej, ja. Du måste förstå
att folk kommer hit för att glömma sina problem.
Får väl köpa dem blå kappor.
Mitt herrskap, vi har en speciell gäst här ikväll,
och det var länge sen han stod på vår scen.
Jag vill att ni ger en applåd för Slappy "Dark" Johnson.
Hej, hej. Tack, tack.
Wow. Kul att vara tillbaka.
Trevligt att se så många stiliga människor.
Svarta människor med pengar. Niggers dricker martinis nu.
Jag är fortfarande lite nervös. Jag är ju från Södern.
Så här många välbeställda svarta personer samlade där nere
skulle få byggnaden att brinna ner.
Det skämtet gillade de inte i Tulsa.
Det slog inte.
Under min uppväxt i Georgia,
såg jag niggrer hänga från träden på väg till skolan.
Jag skojar. Vi gick inte i skolan.
Tycker ni det är stört?
Varifrån tror ni vi fick våra nya skor?
Såg Ferdie dig gå ut?
Bra.
Han har inget med det här att göra.
Fast kaptenen älskar att få mr Gordons kuvert.
Jaså, gör han?
Du vet den vita flickan som hittades död härom kvällen?
Jag hörde talas om det.
De låste just in galningen som gjorde det.
Hans mamma försökte skylla det på en broder som var i affären.
Ung färgad man med en blåtira.
En svart man med en blåtira.
Ja.
Du...
Du borde ligga lågt tills ögat läker.
Uppfattat, chefen.
Harriet Tubman var nog ett bra ligg.
Lyssna.
Hon fick niggrer att lämna sina hem...
...och fly igenom skogen...
...och riskera sina liv för frihet? Ingen visste vad fan frihet var.
Bara ett bra ligg får en att ta såna risker.
Är det din snubbe?
- Hur visste du det? - Smög förbi ägarens hus...
- Din blick säger allt. - ...förbi skällande hundar.
Jag måste prata med dig.
- Allt för en chans på Harriet. - Du måste gå ett ärende.
Nu?
Vad är det här?
Bara en leverans.
Du vet inte vem som skickade dig. Adressen ligger i.
- Är det du eller Shell som frågar? - Det är ingen förfrågan, Cleo.
Du sa till mr Gordon att han kan lita på dig. Bevisa det.
Min son går inte ens i skolan. Där tjänar han inga pengar.
för han fick köpa skärpet.
Vet ni hur svårt det är att be ens barn köpa ett skärp?
Hejdå.
Sen lämnar jag tillbaka skärpet.
Vi försöker få tillbaka pengarna.
Hur är läget, Platt?
Jag har nog stannat för länge.
- Som vanligt. - Vad har jag missat?
De har gripit killen som klippte Durst-flickan.
- Jaså? - Ja.
Du? Släpp av mig i Bottom, så pratar jag med mrs Schwartz.
Hon borde få höra det från polisen.
Ms Schwartz?
Ms Schwartz.
Visst, informera henne, Platt.
Vem där?
Jag söker Duke.
Är du Duke?
Ser han ut som en sån?
Duke!
Vilken fin blå kappa du har.
Tack.
Sluta skrika innan du skrämmer mina fåglar, nigger.
Du och de där fåglarna. Herregud.
Det är okej. Det är okej.
Det var inte dig jag väntade mig.
Jag ska bara leverera det här, sen går jag.
Bra betalt för att ringa på och hämta cash och diamanter.
Pengar du inte får om du inte håller käft.
Du... Hör på... Behöver du en drink?
- Nej. - Säkert?
- Men tack. - Då så.
Hej, baby. Hej, tjejen.
Carol.
Titta vem som är här.
Jag måste tillbaka till jobbet. Ursäkta.
Lugn nu.
Tillbaka till jobbet för vem?
Fortsätter du blockera dörren får du snart veta det.
Jaså?
Hon är rivig. Det gillar jag.
Du kör.
Nej, jag är inte här för det. Jag gör bara en leverans.
Nej, nej, nej.
Du kan inte låta en kvinna köra din -62 Corvette.
- Jag kör. - Sätt dig ner, fyllo.
Fan ta din bil. Vad gäller?
- Vad händer? - Hallå.
Okej, okej.
Subba, du betyder inte ett skit för mig.
Katten är borta,
så råttorna dansar på bordet.
Jösses. Har du skrivit allihop?
Det är bara dagböcker.
Vissa dagböcker är litterära mästerverk.
- Äsch. - Hört talas om Anaïs Nin?
Nej.
Jag har läst hennes dagböcker varje kväll.
- Hon bodde säkert inte i Pikesville. - Hon bor i Paris.
Hennes dagböcker handlar om hennes privata tankar och kärleksaffärer.
Kärleksaffärer i Paris.
Som att köpa bagels i Pikesville.
Jag tänker på henne konstant. Jag har memorerat lite av hennes verk.
Jaså?
"Vardagligt liv intresserar mig inte.
Jag söker endast höjdpunkterna.
Jag är överens med surrealisterna
om att man ska söka det magnifika.
Som författare vill jag påminna andra om att såna stunder existerar.
Jag vill bevisa att det finns oändligt utrymme, oändliga betydelser...
...oändliga dimensioner.
Men jag befinner mig inte alltid i det nådatillståndet.
Vissa dagar fylls av upplysning och feber."
"Vissa dagar tystnar musiken i mitt huvud.
Då stoppar jag strumpor,
beskär träd, lägger in frukt,
polerar möbler.
Men medan jag gör detta känns det som om jag inte lever."
Vem där?
Konstapel Platt.
Ett ögonblick.
Okej.
Kommer. Ett ögonblick.
Mina föräldrar väntar på mig.
Hej.
Glöm inte att fråga din far om hyran.
Är allt som det ska?
Jag var på väg att patrullera när jag såg att det var tänt.
Så jag tänkte informera er om att de gripit den misstänkte Durstmördaren
och att vi saknar ledtrådar gällande er ring.
Det bådar gott för försäkringen.
Äntligen lite goda nyheter.
Vore det otillåtet att erbjuda konstapeln en öl?
Jag tiger om ni gör det.
Sväng här.
Det här är Myrtle Summers hem.
Det stämmer.
Snälla, gör det inte. Ni måste inte göra det här.
- Snälla. - Jag tänker inte göra ett skit.
Jag sitter här i bilen med dig och snabba Carol.
Vi ska titta på fyrverkerierna.
Jag försöker tjäna ihop till julklapparna.
Skjuter du henne kommer jultomten två gånger.
Eller hur, raring?
- Det är inte min grej, mannen. - Vilken nigger.
Gäller det annat än diamanter och juveler drar jag mig ur.
Sluta spotta på min fågel.
Fan ta dig och din jävla fågel.
Vad fan sa du?
Håll dig bakom den jäveln. Skjut honom om han inte skjuter.
Ge mig min jävla fågel.
Försvinn.
Stäng dörren, nigger. Har du en stör i röven?
Snälla, gör det inte. Snälla.
Håll käften, för fan!
Åh, fan!
Undertexter: Victoria Heaps