Sakoma, kad kol liūtas nepapasakos savo istorijos,
medžiotojas visuomet bus didvyris.
Kai buvau gyva, buvau Kleo Džonson.
Tačiau mirusi tapau moterimi ežere...
Sakei, kad žinai, kas man atėmė gyvybę, Mede Morgenštern.
RYTOJ MIŠIOS UŽ MIESTO „MOTERĮ EŽERE“
Sakei, kad niekam nerūpėjo, kol nepasirodei tu.
Tiesa ta...
kad pasirodei mano istorijos pabaigoje
ir pavertei ją savo istorijos pradžia.
ORIGINALUSIS SAPNININKAS
„MĖLYNASIS PAUKŠTIS“ DŽIAZO BARAS
„AFROAMERIKIETIS“
„ŽVAIGŽDĖ“
SPALVA
PAGAL LAUROS LIPMAN KNYGĄ
Suknista pašto dėžutė.
Gerai. Kalėdų Senelio pašto dėžutė.
PRIEŠ MĖNESĮ
BALTIMORĖ
Ką gi. Štai. Pirmyn.
Parašėte laišką Kalėdų Seneliui?
Laimingos Padėkos dienos.
Šalia manęs – įžymiausias laidų vedėjas Volasas Vaitas.
Ką manote apie mūsų paradą, Volasai?
Čia, Merilando alėjoje, labai smagu,
ji pilna milžiniškų balionų.
Pažvelkite į klounus!
O koks žonglierius. Vėl jaučiuosi kaip maža mergaitė!
Šiandien svarbiausia būti vaiku.
Bet nesijaudink, tėveli. Turime skanėstą ir tau.
Štai ir mūsų „Baltimore Orioles“ beisbolo komanda,
kuri dabar žaidžia pasaulio čempionate.
Štai ir šokančios pašto dėžutės.
Jei kada buvote Padėkos dienos parade,
žinote, kad visi mažyliai laukia ypatingo momento.
Parašei laišką Kalėdų Seneliui?
Ir tas ypatingas momentas – dabar.
Visi pamatysime vadinamąjį šv. Mikalojų, Senį Šaltį, Kalėdų Senį,
arba, kaip visi jį vadiname Baltimorėje – Kalėdų Senelį.
Didžiulės ovacijos,
kai p. Klausas pagaliau atvyksta į Merilando alėją
iš pat Šiaurės Ašigalio.
Jie atgabeno daug dovanų ir skanumynų mažiesiems.
Vaikai tikrai apsidžiaugs.
- Tese. - Atsiprašau. Tese, eikš. Atėjo tėtis.
Nagi. Eime.
Bus atidaryta Brekstone. Turi mašinos raktelius?
Jie – tavo palto kišenėje.
- Mama, kaip Senelis žino, kad mes žydai? - Taip?
Nes ant mūsų durų yra mezuza.
O jei miegočiau pas Mariją namuose?
Jis vis tiek žinotų.
Marija manęs neįskųstų.
Tese, Kalėdų Senelis nėra tikras. Aišku?
Marijos storulis tėvas persirengia kaip Senelis.
Nesakyk Marijai, kad tavo mama taip sakė.
Marija žino, kad jis storas.
Tėtis prašo, kad nesakytum Marijai, kad Kalėdų Senelio nėra.
Pavargau tau meluoti kaip gojus. Tu jau didelė mergaitė, taip?
Chanuka bus už keturių savaičių, gali prašyti savo tėvo ko tik nori.
- Žinau, ko noriu. Noriu jūrų arkliuko. - Tikrai?
Gerai. Dabar
- tiesiog pasidžiaukime nuostabiu paradu. - Nuostabia kankyne.
Čia irgi užtverta. Teks grįžti atgal į Katedros gatvę.
Gerai. Duok man Deividą. Ateik, mielasis. Tu dičkis.
TROPINIŲ ŽUVŲ ROJUS
Gerai. Nesuprantu, kodėl nepastatei mašinos prie muziejaus, kaip pernai.
Nepastačiau prie muziejaus, kaip pernai, nes tu sakei,
- kad negalime daugiau ten statyti, nes... - Ne, mielasis...
Reta žuvis.
Albinosinė ešeržuvė.
Kažko ieškai?
Tik apžiūrinėjau žuvytes.
Sugrįžk su tėvais.
Ar jie čia?
Ar žinojote, kad jūrų arkliukai yra žuvys?
Sužinojai mokykloje?
Aš mokausi Bais Jakove. Ten mums nepasakoja apie žuvis.
Tik tiek, kad Dievas jas sukūrė penktą dieną.
Tą pačią dieną, kaip paukščius.
Taip.
Ar turite jūrų arkliukų?
Bruknuolės gumos, prašyčiau.
- Sveiki. - Ponia Švarc. Krūtinėlės ar mentės?
Krūtinėlės trims.
Tiesą sakant, penkiems.
Miltonas amžinai pakviečia kokią porelę paskutinę minutę.
Nes jis – šaunuolis.
Nes jis – svarbus asmuo.
Svarbūs žmonės žino, ką galima nupirkti už pinigus.
Gražuolė ayshes chail neša jam košerinę ėrieną.
Šešių mėnesių.
Oi, dar visai kūdikėlis.
Nesijaudinkite, ponia Švarc. Niekas jo nepasiges,
Niekas jo nepasiges.
PADĖKITE VARGSTANTIEMS PRIIMAMOS AUKOS
LINKSMŲ ŠVENČIŲ!
Atsiprašau. Ar galėčiau pasimatuoti tą geltoną suknelę iš vitrinos?
Žinoma, ponia. Labai atsiprašau.
Ji norėtų pasimatuoti tą geltoną suknelę iš vitrinos.
Žinoma, ponia. Tuojau grįšiu.
Gal dar ką nors parodyti, ponia?
Ne, ačiū. Tik tą suknelę.
Jei ji neras tinkamo dydžio suknelės jums, galėsiu jums užsakyti.
- Man reikia suknelės dabar. - Pirmadienį jau gautumėte.
Prisiekiu Dievu, dar šįryt jų turėjome tris.
O suknelė vitrinoje?
Jūs tikra, ponia? Modelis yra...
Taip, man tinka.
Modelis dėvėjo tą suknelę visą rytą. Gali būti nemalonu.
Norėčiau pasimatuoti suknelę.
Žinoma, ponia.
Palydėsiu jus iki persirengimo kabinos.
Moteris nori pasimatuoti tą geltoną suknelę iš vitrinos.
Ir ji nieko prieš?
Etelė ją dabar lydi į persirengimo kabiną.
Palauk... Ateik!
- Kleo. - Mums reikia suknelės.
- Dabar, panele? - Taip. Greičiau.
MATAVIMOSI KABINOS
Pabūk čia.
Tos suknelės užsegimas labai jau įmantrus.
Tai – užtrauktukas.
- Ji ateina. - Niekaip neatitraukiu.
Aš galiu pati, panele Širle. Gal galiu pamėginti?
Paskubėk.
Ar todėl visa gatvė ir uždaryta?
Taip. Dingo mergaitė iš Paiksvilio.
Jos tėvai atsivežė ją į paradą.
O, ne. Aš esu iš Paiksvilio.
Tikrai? Niekaip nebūčiau atspėjusi.
Jūs visai nepanaši į žydę.
Neabejoju, kad ji netrukus atsiras.
Juk čia – Baltimorė, ne Niujorkas.
Labai jums ačiū. Paimsiu ir paltą. Ačiū.
O dabar aprenkime tave kuo kitu.
Gal Merės Kant suknele?
Atleiskite.
Jau vidurdienis, o man šiandien leido išeiti anksčiau.
Man niekas nieko nesakė.
Aš pranešiau ponui Goldbergui praėjusią savaitę.
Teks sumažinti atlyginimą.
Panele Širle, ar galite grąžinti man drabužius?
Palaukit.
- Ponia Švarc. - Ačiū, Aronai.
Kas negerai su tavo batu?
Kas negerai su tavo kvaila skrybėle?
Tu rimtai? Juk žinai, kad šiandien sakysiu kalbą.
Apie skrybėles?
Pirkai tą skrybėlaitę tik tam, kad Mertlė priverstų tuos baltaodžius turtuolius
manyti, kad tai ji išgelbėjo tavo uodegą.
Arba jei šįvakar pasakysiu gerą kalbą, ji leis man pas ją dirbti.
Mieloji, tu jau dabar pas ją dirbi.
Aš savanoriauju.
BALSUOKITE UŽ MOTERŲ LYDERYSTĘ
- Nemokamas darbas kitaip. - Jaučiu, kad nepakankamai darai.
Rodos, mūsų bosas čia turi keletą bičiulių.
Tikrai nori sakyti kalbas Mertlei?
Prašau, ar galėtum pabūti maloni?
Stengiuosi.
Juodaodžių-žydų sąjungą kasdien silpnina
Islamo tautos retorika apie juodaodžių galią.
Ir taip aišku, kad antisemitizmas jau įsitvirtinęs.
Mama. Siaubingi kamščiai.
Labas.
- Pažvelkit, kas atėjo. - Atsiprašau.
Čia – Setas? Jis auga greičiau už mano skolas.
- Sveiki, pone Vainšteinai. - Mede.
- Miltonai, padaryk man toyve... - Vėliau, Sidai.
Tik noriu pasakyti, kad tas didelis apartamentas Sendtaune vėl nuomojamas.
- Pakraštyje? - Gerai.
Vienas iš tavo vyrukų pernai nutraukė nuomą.
- Būsiu parduotuvėje... - Juk Padėkos diena, p. Vainšteinai.
- Ačiū, mieloji. - O jūs švenčiate ją?
- Taip. - Aš tai ne.
Mes – amerikiečiai.
Atleiskite, kad vėluoju.
Visi keliai užkišti, nes dingo ta baltaodė mergaitė.
Čia mano draugė panelė Dora Karter.
Mes be abejo žinome, kas yra panelė Karter.
Ar šiandien padainuosite poniai Samer?
Ji sumokės?
Kleo, pažįsti Lindą?
Ji – direktoriaus pavaduotoja Daglaso mokykloje.
Susipažinome mokyklos labdaros vakare.
Aš padovanojau tą skrybėlaitę.
Tikiuosi, kad mano sūnus Tedis pateks į jūsų mokyklą.
- Jo matematikos rezultatas aukščiausias... - Pasitikime
Amerikos pirmąją juodaodę valstijos senatorę p. Mertlę Samer.
O prizus įteiks mūsų gražioji globėja
ponia Milton Švarc.
Ačiū visiems.
Noriu padėkoti visiems ir savo vyrui Miltonui,
kad leido man atstovauti šiandien savo šeimai.
Kas norės matyti ten mane, kai gali žiūrėti į tave?
Noriu padėkoti savo neprilygstamoms savanorėms, Galantiškosioms damoms.
Kai kurios iš jų buvo visai mažytės,
kai dirbau mokytoja.
Kaip visi žinote, žydas dėkoja Dievui kasdien,
sukalbėdamas tris „She Lo Asani“ maldas,
dėkodamas, kad nesukūrė jo ne žydu.
Žinau, ko reikia mūsų bendruomenei.
Kad nesukūrė jo vergu.
Kelias į klestėjimą.
Ir kad nesukūrė jo moterimi.
Man sakė, jog dėl tos naštos, kurią mes, moterys, nešame.
Siųsdami savo vaikus į varganas mokyklas ir gyvendami nesaugiame...
Mūsų mokyklos puikiai laikėsi,
kol jūsų integracijos įstatymas neišsiuntė mūsų geriausių studentų pas baltaodžius.
O jis teisus.
Rodos, Šelas Gordonas atsiuntė savo sėbrus, kad nutrauktų šį renginį.
Niekas manęs neatsiuntė.
Kalbu už save ir kitus verslininkus, tokius kaip p. Gordonas,
- kuriems ši bendruomenė rūpi labiau... - Verslininkus?
...nei kada rūpėjo jums.
Ponas Gordonas yra nusikaltėlis, kuris 20 metų rengia nelegalią loteriją,
o dabar dar įtraukė narkotikus į savo verslo modelį.
Ponas Gordonas finansavo jūsų pirmąją kampaniją.
Jūs neatstovaujate nė vienam iš mūsų.
Ji atstovauja man.
Tęsk, Kleo.
Svarbiausia čia ne ponas Gordonas.
Ne.
Daugelis mūsų tik stengiamės surasti būdą mūsų vaikams gauti padorų išsilavinimą,
kad jiems netektų kovoti dėl ketvirtadalio to, ką gauna baltaodžiai.
Kaip sakėte, mūsų savigarbos niekas neatims.
Nebent patys jos atsisakysime.
Didžiuodamasi įteikiu šį apdovanojimą trims moterims,
kurios yra tikras ryžto ir lyderystės pavyzdys mūsų bendruomenėje.
Sveikinu, damos.
Ačiū, ponia Švarc. Turiu svarbių naujienų.
Ką tik sužinojome, kad policija praplėtė paieškos spindulį,
ir iš Druido kalvos sinagogos
kas 45 minutes bus išsiunčiamas paieškų būrys.
Prašome prisijungti prie paieškų
ir melstis už Tesę Derst bei jos šeimą.
Geros kloties.
Jėzau, mama.
Policija skyrė kelias linijas šiai nelaimei.
- Paskutinį kartą Tesę Derst matė... - Reikėjo man važiuoti su tėčiu.
- ...Padėkos dienos parade... - Tesė Derst?
Taip, Alano Dersto dukra.
Taip, žinau, kas tokia Tesė Derst.
- Tuomet kodėl klausi? - Aš neklausiu.
Tik negaliu patikėti.
Negaliu ruošti maisto.
Turėtume eiti jos ieškoti.
Tu nužudei Tesę Derst?
Tai – ėriukas, Setai.
Todėl ir vėlavau. Turėjau nusipirkti naują suknelę.
O tu, beje, turi paruošti maistą,
nes tėtis pakvietė tą vyruką, su kuriuo lankėte tą pačią mokyklą. Volasą Vaitą.
Žinoma, tavo tėvui sunku pasakyti, kad jis ateis vakarienės.
- Sugalvojo paskutinę minutę. - Kaip visad.
Taip, Tesei Derst tai irgi nutiko paskutinę minutę.
Dingo žydė mergaitė.
- Nejaugi nenori padėti? - Ne, noriu valgyti.
Jei tu pradingtum, negi nenorėtum, kad Alanas padėtų man tave surasti?
Tai nori ieškoti Tesės,
tikėdamasi, kad Derstai eitų ieškoti manęs, jei dingčiau?
Kodėl visąlaik ant manęs pyksti?
Ta ėriena visą dieną pragulėjo automobilyje. Turbūt sugedo.
Nieko jai nenutiko.
Žmonės nori lošt su tuo, kuris padeda jiems pasirinkti skaičius.
- Jei nori tą daryti, turi žinoti... - Tedi?
Dabar tau bus.
- Kiek kartų sakiau, Čarli? - Laba diena, Kleopatra.
Čarli, tu man pažadėjai.
Jis turi Alvino talentą tam žaidimui.
Šelas nedalyvavo narkotikų versle, kai mano tėtis rikiavo skaičius.
Mano berniukas niekad jam nedirbo. Ar girdi?
Kleo, kaip tu gyveni?
Gerai, Džoni. Smagu tave matyti.
- Mama, aš čia pasakoju anekdotus. - Tikrai?
Mėgstu moteris kaip kiaušinius.
Geltona puse į viršų.
Smagu tave matyti, Kleo.
Pameni Egį Vudsą ir Džonį iš „Raudonosios lapės užeigos“?
Taip.
Visus su Padėkos diena. Nagi. Nekreipk į mane dėmesio, sakyk.
Mėgstu moteris kaip kavą.
Karštą ir juodą.
Šitas geresnis. Šitas buvo... Tu tobulėji.
Žinau dar vieną. Dar vieną.
- Koks ten juokelis? - Kuris?
Nagi, Slepai, žinai. Tu žinai.
Kai grįžtu namo galvodama, kad tu suruošei vaikus Padėkos dienai.
O, ne. Šitas juokelis nepatiko?
Man irgi.
Nagi, mielasis. Eime.
Ir, žinok, su tavim dar nebaigiau.
Baik, Leo. Egis su Džoniu ką tik atvyko.
- Metas eiti. - Nemačiau jų šimtą metų.
Apsirenk paltą, mielasis.
- Žinau, ko noriu Kalėdoms. - Gali parašyti laišką Kalėdų Seneliui.
Ne, jis nemoka skaityti.
Kas taip sakė?
Tedis. Bet nupiešiu jam piešinį, kai mano ranka pasitaisys.
Kodėl nepasakei, kad ji lipa į viršų?
Tau skauda ranką?
Prisėsk. Viskas gerai.
Žinai, jam visai neskaudėjo rankos, kai juokėsi,
kol neatnešei čia savo susierzinimo.
Susierzinimo? Aš susierzinusi?
Tau net nepavyksta ištraukti Tedžio iš gatvės.
Tedis nesivalkioja gatvėje.
Tas vyrutis kasdien skaičiuoja.
Jam nereikėtų skaičiuoti statymų, jei per savo nešvankius
juokelius nebūtum išmestas iš visų Alėjos klubų.
Aš nesu nešvankus. Pasaulis toks.
Gyvensiu pas savo mamą, kol nuspręsi, ar grįžimas į darbą
toks pat svarbus kaip tavo tiesa.
Nagi, Tedi. Eime.
Žinau, kas esu ir žinau, kuo noriu būti.
Ji nepalūžo.
Kartais palūžta ir laimingi žmonės.
Tau viskas tėra juokelis?
Berniukams patinka mano juokeliai.
- Tuk tuk. - Kas ten?
Šimtakojis.
Koks šimtakojis?
Kuris apkakojo jūsų Kalėdų eglutę.
Tokių juokelių jūsų mama man neleidžia sakyti.
Man nusispjaut, kokius juokelius sakai.
Svarbu, kad žmonės už juos sumokėtų, Slepai.
Gal paimtumėt mano rankinę?
Palauk, tu tikrai paliksi mane
- per Padėkos dieną? - Eime.
Palik bent vieną vaiką.
Būtų gerai Tedį.
Pasakyk Šelui, kad vėliau užsuksiu!
Nepatikėsite, ką mačiau knygyne miesto centre.
Hailandtaune?
Taip.
Du jaunuoliai, kurie jį atidarė,
jie įkūrė Nacionalinę valstijų teisių partiją.
Jie apsimeta naciais.
Apsimeta naciais, ką?
Tai – ne žaidimas, jei jie pradės judėjimą Baltimorės viduryje.
Gaila žydo, kuris galvoja, kad yra saugus.
Verčiau pagailėsiu vietinių TV žvaigždžių, kurios neturi su kuo praleisti švenčių.
Manai, moterys tiesiog lipte limpa prie žinių vedėjo?
Nesikuklink, Volasai. Taip nieko nepasieksi.
Paimk nosinaitę.
Gal supažindink mane su savo draugėmis, Mede?
Atleisk, Volasai. Medė neturi draugių.
Netikiu.
- Ne. Kas nors tikrai laukia eilėje... - Taip ir paliksi ant žemės?
...norėdamas susidraugauti su Mede Morgenštern.
Atleiskite. Švarc.
Į sveikatą.
Žinai, ėjau su tavo mama į išleistuves,
kai Tesės Derst tėvas nepasirodė.
Taip, radau ją verkšlenančią mokyklos redakcijoje ir...
Voli. Visuomet gali papasakoti nuostabią istoriją.
Aš neverkšlenau. Aš verkiau.
Ir tikrai ne dėl kvailų išleistuvių.
Įsivaizduok, kas būtų buvę, jei būtum likusi su Derstu.
Jis tapo pernelyg uoliu žydu.
Gerai jau. Turėk gėdos.
Dingo jo dukra. Gal galėtum apie tai nejuokauti?
Kažkaip nebuvau girdėjęs apie tą didžiąją mokyklos laikų meilę Alanui Derstui.
Todėl, kad nebuvo jokios didelės mokyklos laikų meilės.
Paskutiniais metais mokykloje buvau pasinėrusi į mokyklos laikraštį.
Man tik jis ir terūpėjo. Į mane niekas nežiūrėjo.
Ir kas dabar kuklinasi?
Visi buvo ją įsimylėję.
Bet tik Miltonas žinojo paslaptį.
Gerai, gana apie tai kalbėti Seto akivaizdoje.
Ar tik ne mokyklos laikraščio žvaigždė
pagaliau nueis patikrinti ėrienos kepsnį?
Gerai tu čia.
- Taip, labai gerai. - To vyruko veidas tinka TV.
Tiesa? Nuolat jam tą kartoju.
Grįšime namo
ir uždėsime šaltus kompresus tau ant rankų. Gerai, mažuti?
Sumažins patinimą. Pasijusi geriau.
Man labai gaila. Labai gaila. Padėk tą krepšį ten.
Suprantu, vaikeli. Suprantu. Taip.
Suprantu. Leisk, nurengsiu.
Suprantu. Labas, mama.
Ateik. Pasėdėk su manim.
Kur Slepis?
Turi darbo.
Tuomet susirask kitą vyrą.
Laimingos Padėkos diena.
Ji būtų žymiai laimingesnė, jei praleistum ją su šeima,
o ne tame bare.
Kai tik ponia Samer priims mane dirbti visu etatu, nereikės dirbti naktimis.
Tik iki tada man reikės pagalbos su berniukais.
Tik per šventes.
Tik jei visi sutilpsit į tavo kambarį.
Kaip sekasi mano mažyliui?
Ateik čia. Leisk tave apžiūrėti.
- Jo akys vėl geltonos, Juneta. - Žinau, mama.
Rytoj vežu jį pas gydytoją. Nori sulčių?
Matė jis tų gydytojų.
Jie tik pasako, kad vaistų nuo pjautuvinės anemijos nėra.
- Mama... - Reikia, kad Pranašas
ateitų jį apžiūrėti.
- Pranašas, kurgi ne, bliamba. - Ei. Žiūrėk, kaip kalbi.
Girdėjai. Tegul atstoja nuo mano sūnaus.
Žiūrėk, ką kalbi, kai kalbi apie pastorių.
O tu irgi žiūrėk, Izaijau.
Turbūt pamiršai, kieno namuose esi.
Kieno? Mano tėvo namuose.
Jau seniai viskas gula ant mano pečių.
Labai patogiai įsitaisęs savo fotelyje.
Parodyk pagarbos, kai kalbi su Izaijumi.
- Pagarba turi būti abipusė, mama. - Gali pakartoti.
Turiu eiti į darbą.
Ir uždėk šiltų kompresų jam ant rankų...
Baltimorės policijos departamento kapitonas Steslis
pranešė, kad jis nurodė keliems ekipažams ieškoti dingusios mergaitės
bei įspėjo visus patrulius dairytis įtariamųjų.
Tesės dingimas suvienijo miestą, kuris dabar labai susiskaldęs.
Vyskupas Kerolas ir pastorius...
Alanas Derstas.
Kam tai rūpi?
Jei turite informacijos, kuri padėtų...
Nori man dar kažką pasakyti?
Taip.
Dingo Tesė Derst.
Jaučiuosi negerai, kad šiuo metu sukuosi virtuvėje.
Galvojau, tau patinka naujoji virtuvė.
Klausyk, Mede, gal galėtume gražiai pavalgyti Padėkos dienos vakarienę
ir kelias valandas nekalbėti apie Tesę Derst?
Pone Derstai, ką norėtumėte pasakyti mūsų klausytojams?
Prašau, melskitės už mūsų mažylę ir ieškokite jos.
Mes neprarandame vilties ir tik laukiame, kad ji grįžtų namo. Ačiū.
- Mede... - Turėtume eiti ir prisijungti.
...tu kepsniams panaudojai lėkštes, skirtas pieno produktams.
Kodėl tą padarei?
Atleiskite, bet man teks išmesti šį kepsnį.
- Atleisk, Volasai. Ne. - Viskas gerai.
- Atsiprašai Volio? - Atsiprašau... Taip.
Ar Volis važiavo į Lombardo gatvę pirkti tau košerinės ėrienos?
Volasas yra mūsų svečias, ir dabar neturėsime kuo jį pavaišinti.
Ar mes lauksime, kol jie suras Tesę Derst ir tik tada valgysime?
Puiku. Pradėkime pasninką.
Galvojau, kad šiandien – Padėkos diena, bet, pasirodo, Jom Kipuras.
Ką tu... Ei...
Duok man. Ką darai?
Atiduok man.
Ne.
Atsiprašysiu.
Ką...
Mede, Volasas išėjo.
Gal gali išeiti ir baigti šitas nesąmones?
Aš viską sutvarkiau.
Parodyk man savo ranką.
Kas yra? Kas tave apsėdo?
Kodėl visiems atrodo, kad man kažkas negerai, todėl, kad man rūpi?
Kalbi apie Tesę Derst?
Nežinau, Mede.
Visa Baltimorė jos ieško, o aš esu pamišėlė?
Nepažįstu nė vieno žmogaus, kuris taip reaguotų.
Ir niekad nesakiau, kad esi pamišėlė.
Aš taip nesakiau.
Tik susinervinau, kad neturėsime kuo pavaišinti. Aišku?
Neduok Dieve, nors vieną dieną tavęs neaptarnausiu.
Neaptarnausi?
Taip, Miltonai.
Taip, Miltonai. Tarnauju tau 20 metų.
O tu manai, kad tinku būti tik namų šeimininke.
Ne, nemanau.
- Manai. - Ne, nemanau. Ne.
Tuomet kas?
Mede...
Kaip manai, ką dar galėčiau daryti?
Tu niekad nenorėjai daryti kažką kita.
Aš niekad nebandžiau daryti kažką kita!
Nepagalvoji, kodėl?
Jei dingęs vaikas nesurandamas per pirmąsias 24–48 valandas,
jis greičiausiai yra miręs. Nesi to girdėjęs?
Mede, ką tai reiškia? Ką tai reiškia?
Kas čia vyksta?
- Leisk jai eiti, bliamba. - Žiūrėk, kaip kalbi.
Man nereikia tavo tėvo leidimo.
Atsakyk, Mede. Kur eini?
Kas vyksta?
Mede, kaip iš giedro dangaus.
Lygioj vietoj!
Buvo laikas, kai būčiau nepatikėjusi, kad palikai savo vyrą,
gražius namus, gyvenimą, kurį drauge sukūrėte.
Bet kaip mirtis pakeitė žmonių požiūrį į mane,
ji pakeitė ir mano požiūrį į tave.
Kartą tave mačiau, Mede Švarc.
Dar prieš visa tai, mačiau tave.
Ir mačiau, kad pamatei, jog aš pamačiau tave.
Tarsi greitakalbė, kurią sakydavai vaikystėje.
Piešiu savo paveikslą, piešiu savo paveikslą,
piešiu savo paveikslą.
DINGO
Paveikslas tęsiasi, kol tampa toks mažas,
jog galiausiai nieko nebeįžiūri.
Labas vakaras, ponia Džonson.
Kaip sekasi Dorai?
Gal juodieji pipirai ir karštas vanduo padės.
Pažiūrėsiu, kaip ji laikosi, kai nulipsiu žemyn.
- Gali pakabinti? - Žinoma.
Ačiū, Klarensai.
Per tą prakeiktą dingusią mergaitę, visi žydai šiandien anksti užsidarė.
Tai nori, kad pasakyčiau ponui Gordonui, kad neturime draudimo,
kai visas miestas stato ant 466?
Leo, su Padėkos diena.
- Su Padėkos diena, Vernonai. - Taip.
„FARAONAS“
KLEO DŽONSON
LOMBARDAS
Ateinu.
Mede.
- Ką čia veiki? Užeik. - Sidai, atleisk, kad trukdau.
Užeik.
Nieko tu netrukdai.
Tas butas, apie kurį užsiminei, miesto pakraštyje.
Norėčiau kuriam laikui jį išsinuomoti.
Ką čia kalbi?
Kur Miltonas? Mes nedirbame.
- Bet mes atnešėme... - Neškit čionai.
Ačiū, bičiuliai.
Vargšė Tesė.
- Eik tu šikt. - Čia Kleo.
Atleisk.
Eik tu šikt, Kleo.
Tavo pasirodymas šįvakar 22.00 val.
23.00 val.
22.00 val.
Atnešiau tau vandens su pipirais.
Tu vis dar su ta kvaila skrybėlaite ant galvos?
Eik tu šikt, Dora.
Mede, kas nutiko tavo rankai?
- Geriau neklausinėti? - Būčiau dėkinga.
Paprašysiu Džuditos, kad aprodytų butą.
- Pameni mano dukrą? Džudita. - Žinoma.
Džudita!
Taip?
Aprodyk butą poniai Švarc.
- Miesto pakraštyje? - Kiek butų mes turime?
Susikaupk.
Mede, neskubėk.
Aš juos atsiimsiu. Tik noriu užstatyti lombarde mėnesiui ar dviem.
- Na, jis juos pirko ne čia. - Jis pirko „Steiner's“ parduotuvėje.
„Steiner's“ parduotuvėje.
Tokie prašmatnūs buvo, o užsidarė.
Ką visad sakau, mieloji?
„Nereikia sietynų, kad parduotum deimantą.“
Teisingai.
Galiu duoti tik kokius 500.
Bet Miltonas jį apdraudė 2 000 dol. sumai.
Pasakysiu štai ką. Nenoriu į tai kištis,
bet jei kas nors ateis ir norės tokio stiliaus, pažiūrėsime.
- Radai raktus, mieloji? - Pažiūrėsiu gale.
Štai.
Palauksiu mašinoje.
Ir, Mede...
Su Padėkos diena.
VAINŠTEINO JUVELYRINĖ PARDUOTUVĖ
Sveikas.
„FARAONAS“
TIK NARIAMS
- Kas vyksta, Kertisai? - Dar vienas vakaras „Faraone“.
- Pilna žmonių? - Taip. Kaip pasirodymai?
Nelabai, tėvuk. Galvoju eiti vidun.
O varge.
Tik klubo nariams, Slepai. Juk žinai.
Verčiau pasirink pagalvių mūšį.
Sakiau, kad tik klubo nariams, Slepai. Juk žinai.
- Ir atlikėjams. - Tu čia nebepasirodai.
Šelas taip sakė?
Kalbėti su manim yra tas pats, kas su ponu Gordonu.
Klausyk, prašiau Kleo, kad pasakytų Šelui,
jog užeis jos vyras, aišku?
Tikrai? Jei nori, gali čia palaukti.
- Niekas nematėte Šelo? - Ponas Gordonas ant scenos.
Paplokite žmogui,
trimito dievui,
Rojui „Tanglefoot“ Makojui.
Bose, Slepis laukia lauke. Sako, kad nori pasirodyti ar panašiai.
- Tikrai? - Taip.
Nežinau, ką tau pasakyti. Sakyk Kleo.
Taip. Žinoma, bose.
Pareigūne Platai.
Redži, kaip laikaisi?
Neieškai bėdų? Gražiai elgiesi?
Kasdien, nuo ryto iki vakaro.
Rodos, kažką pastebėjai.
Pričiupsiu juos kitą kartą.
Slepis nori patekti į vidų.
Ne.
Į ką žiūri, pareigūne?
Neturėtum ieškoti dingusios baltaodės?
Kol jie neatėjo čia sumušti brolių?
Pamaina prasidės po valandos.
Jei aš būsiu tas, kuris ją suras, ji turi likti dingusi iki 22.00 val.
Teisingai, Redži?
Jei greitai aptarnavau, nereiškia, kad nereikia arbatpinigių.
Aš palieku.
Per mažai.
Nežinojau, kad mano vizitas sukels nepasitenkinimą.
Nevadinčiau to vizitu, jei jau ateini prieš darbą.
Gerb. teisėja, ar turiu įrodyti, kad esu nekaltas dėl šykštumo,
ar nori pasakyti, kad išnaudoju kitus? Padėk išsiaiškinti.
Man tik įdomu, ką čia veiki savaitės viduryje.
Tą patį, ką visi kiti. Mėgaujuosi muzika...
ir vaizdu.
- Vaizdu? - Taip.
Bet dėl manęs nesijaudink. Pažymėti medžiai manęs nedomina.
Nežinojau, kad tau patinka medžiai, pareigūne Platai.
Kodėl?
Sunku rasti baltų.
Dora. Dora!
Dora!
Gėlių galia!
Dienos pabaigos išpardavimas!
Pirkit, kol galit.
Revoliucinės braškės, šviežesnės už Martiną Liuterį Kingą.
Gėlių galia!
Pirkit, kol galit!
Dienos pabaigos išpardavimas!
Duokit. Padėsiu.
Ačiū.
Taip. Koks gražus.
Gal atsinešiu sulankstomą lovą?
Jei mano mama išleistų mane iš namų ne pas vyrą,
tai tik su malonia dama iš šiaurės vakarų Baltimorės.
Miela sena dama.
Dar net mamai nepasakiau, kad išėjau.
Nebus lengviau nei tada, kai buvau dvidešimties.
Jūs nesat sena.
O jei leisit man apsigyventi su jumis, nė nereikės užstatyti savo žiedo.
Jau netoli?
Taip. Į tą pusę.
Eime.
Ką čia veiki, saulele?
Durys užsikerta.
Neveikia.
Taigi, čia vonia.
Pati vonia gana didelė, tai smagu.
Tik ji truputį purvina, nes netyčia palikau pravirą langą.
Jis truputį dėl to ant manęs supyko.
Taip, bet čia niekas negyveno gal šešis mėnesius.
Aš pati jau mąsčiau atsikraustyti, bet pati kalta.
Galiu sugrįžti su kempine ar skuduru, jei norite.
Ir pagalve.
Taip, aš tikrai... Man labai patinka šis butas.
Visad norėjau čia gyventi, bet tėtis neleido.
Jis labai dėl manęs jaudinasi.
Nežinau, ką galvotumėt apie kambario draugę,
bet aš nieko prieš miegoti ant grindų.
Man tinka šis butas.
Padėsiu atnešti lagaminą.
Ne. Ačiū. Noriu persirengti,
o tuomet eisiu į sinagogą ir prisidėsiu prie paieškų grupės.
Jie nepriima moterų.
Tuomet aš įkursiu savo grupę.
Anoks čia vakarėlis, jei eisit viena.
Aš nenoriu kambario draugės, Džudita.
O draugės?
Kas tai yra?
- Nagi. Kelkis. - Ne.
Dora.
Prisiekiu Dievu, jei tavęs nebus ant scenos po 10 min...
Nagi, mama.
Štai. Nagi, mieloji.
Tavo bosas pripratino ją prie to šūdo. Kaip ji dabar dainuos?
Mano bosas? O tavęs čia nėra?
- Redži... - Tu irgi jam dirbi.
Aš nedarau to, ką tu darai.
Nagi, mieloji. Juk žinai, kad šįvakar čia bus ir Kebas Kalovėjus.
Štai taip.
Bjaurybe tu. Štai.
Žinok, ponas Hi-Di-Ho nekantrauja išgirsti, kaip dainuoji.
Atvesi ją į sceną, kai ji atmerks antrą akį.
Ilgai neužtrukit.
O, taip, mieloji. Ponas Hi-Di-Ho laukia nesulaukia, kol dainuosi, brangute.
Nagi.
Lefti, Dora pasirodys po 5 minučių.
„Where Did Our Love Go“, lėčiau.
Kleo.
Šelas.
Kvietėte mane, pone Gordonai?
Taip, prisėsk.
Nori išgerti?
Ačiū, ne.
Kleo prižiūrėjo mano buhalteriją nuo mažumės.
Puikiai tvarkosi. Norėčiau, kad daugiau darytų,
bet ji labai užimta tomis savo kalbomis.
Teisingai, Kleo?
Tu žiauriai pasielgei.
Palikai Slepį kaip kokią seną skrybėlaitę.
Taip, diena buvo tikrai sunki,
tad nenorėjau visko neštis čia.
Nenoriu pamatyti, kaip nusivažiuoja dar vienas juodaodis,
tad pakvieskime jį čia pasirodyti.
Ačiū, pone Gordonai.
Tai dabar dirbi su ponia Samer, ką?
Ne, aš savanorė...
- Tai dirbi jai už dyką? - ...pas ponią Samer.
O aš moku, kad dirbtum man?
Turbūt kažką negerai darau.
Turbūt.
Tai gal eik
ir pasakyk tiems žmonėms, kaip Dora nuraus jiems visiems stogą.
Aš nesutverta scenai, pone Gordonai.
Tuomet prisimink tai
kitą kartą, kai ponia Samer paprašys tavęs pakalbėti,
bet yra skirtumas tarp jos ir manęs.
Matai, aš tau moku, tad aš neprašau.
Taip, pone. Atsiprašysiu.
Gera mergaitė.
DINGO – TESĖ DERST 10 METŲ – ATLYGIS
Tese!
Tese.
Žinau, kur eisiu.
Čia yra takelis, kuris veda prie ežero.
Jūsų sena slapta glamonių vietelė?
Ne.
Kodėl taip keistai elgiatės?
Nesielgiu.
Gerai.
Žinot, nieko blogo
pasivolioti nuogai ant žolės su keliais vaikinais.
Galit palaikyti?
Dabar 1966 m.
Aš su niekuo nesivoliojau nuoga žolėje.
Ką darai?
- Kaip jums atrodo? - Nedaryk to šalia manęs.
Ponios ir ponai.
Kitą atlikėją aš pažįstu jau nuo vaikystės,
ir iki šiol nežinau, ką ji darys,
bet visuomet norisi, kad tai nesibaigtų.
Atgaiva jūsų ausims, viena ir nepakartojama panelė Dora Karter.
Mielasis, mielasis
Mielasis, nepalik manęs
Prašau, nepalik manęs
Vienos
Mane degina
Degina tas ilgesys viduje
Giliai širdyje
Siaubingai skauda
Mielasis, mielasis
Kur mūsų meilė dingo?
Ir mūsų meilės pažadai?
Amžinai
Mane degina
Degina tas ilgesys viduje
Giliai širdyje
Siaubingai skauda
Negali būti.
Palaukit!
Nelieskit jos!
Tik noriu ją apkabinti.
- Tik... - Apkabinkit mane.
Geriau apkabinkit mane.
Džudita, pakviesk ką nors.
Pažadu jos neliesti, bet turiu likti čia su ja.
Suprastum, jei pati būtum mama.
Kai miršti, nebesi mergaitė.
Ar moteris. Ar žmona.
Nebesi niekieno motina, niekieno dukra.
Ir niekas nebegali tau sakyti, kaip turėtum gyventi.
Norėjai, kad Tesės mirtis atneštų tau laisvę, ar ne?
Bet ji tik parodė tau duris.
Manoji jas atidarė.
MYLIMAM ŽANUI MARKUI VALĖ ATMINTI
Išvertė Akvilė Katilienė