ЛУИЗ ДЪРСТ
"Реализмът е най-нереалното нещо."
- И ти ли си тук, Уоли? - Пиша рецензия за радиопиеса трилър.
Алън, мислех, че си на тренировка до 16 ч.
Да, но си тръгнах по-рано, за да те заведа навреме.
Приемаш го твърде сериозно. Това е майка ми.
Майка ти е талантлива художничка.
Разбира царството на сънищата по-добре от мнозина.
Не, талантливата ми майка ще ме надуши.
Пушачите не долавят миризмата на цигари по другите.
Майка ми надушва всичко, дори и мислите ми.
- Съжалявам. - Моля те, не се извинявай.
Според Джорджия О'Кийф реализмът е най-нереалното нещо.
Надявах се да започнем оттам. Кое прави един художник сюрреалист?
Не знам дали бих се определила като сюрреалист.
- Разбирам. - Кое прави художника сюрреалист?
В "Първи манифест на сюрреализма" Андре Бретон пише...
А ти как мислиш?
Мисля...
Мисля, че е свързано с търсенето на необикновеното.
Да се поставяш в рамки, не е необикновено.
Само исках да кажа,
- че картините ви карат човек да... - Бети, обичаш ли сина ми?
Досега не съм го виждала толкова хлътнал
и понякога се питам накъде отиват нещата.
Пак е Лиз от галерията.
Май трябва да се обадя. Извинявай, сега се връщам.
- Иска да чуе твореца. - Приготви се тогава.
Как върви?
Прекалих с подготовката.
Четох статията ти в "Брауни". "САЩ и ние". Почувствах се ненужен и стар.
- Явно те бива. - Не сте стар, г-н Дърст.
Честно казано, не знам дали се чувствах стар, или завиждах.
- Напоследък ги бъркам. - Ако и Алън мислеше така...
На мястото на сина ми бих те завел в Ню Йорк.
Щях да те разходя из Гринич Вилидж.
И да ти помогна да постъпиш в някой сериозен вестник.
Така де, с твоя талант
можеш да стигнеш до върха, Мади.
- Благодаря. - Хал, Лиз иска да те чуе.
Питай Луиз за изложбата й идния месец. Така ще се разприказва.
- Благодаря ви. - Моля. Нямам търпение да я прочета.
Ще благодаря на г-н Дърст на тръгване.
Г-н Дърст?
ХАЛ
Каква ти беше тя?
Искаше да разкажеш историята на Теси, както и моята.
Склонна бе да разкажеш всяка друга история, освен своята.
ИСТИНСКИЯТ СЪНОВНИК
ДЖАЗ БАР "БЛУ БЪРД"
ВЕСТНИК "АФРО"
ВЕСТНИК "ЗВЕЗДА"
ЦВЯТ
ПО РОМАНА НА ЛОРА ЛИПМАН
Теси? Чуваш ли ни?
Ето я тук.
По дяволите.
Не си излъгала.
- Пол? - Да, ще се обадя.
Колко е малка.
Ако е сексуално престъпление, ще ми дойде множко.
- На вас ли? - Донъли е, открихме момичето.
Как разбрахте къде да търсите, г-жо...
- Шварц. - Обикновено разпознавам евреите.
- За това се иска дългогодишна практика. - Просто тя има много хубаво носле.
Съпругът ви знае ли, че сте тук?
- Ще ви донеса вода. - Благодаря.
Още няколко въпроса.
Внимавай, Плат.
Опитахме се да влезем в групата за издирване.
- Нищо не се е променило. - Откриха дъщеричката на Дърст.
Толкова бързо?
- Тук ли живеете? - Да.
Какво падение.
- Благодаря ви. - Един момент.
Докато не открием убиеца, с приятелката ви ще сте сензацията.
- Пазете се от репортерите. - Нямам намерение да говоря с никого.
- Ще ви изпратя. - Благодаря, няма нужда.
Тук колкото по-тъмно е лицето ви, толкова по-добре.
- Довиждане. - Лека нощ.
ГОРДИЪН
Да му се не види, Дора, мислех, че от дрогата се губи апетит.
Не и с кухнята, която предлага Шел.
- Стъпало. - Хайде.
Май някой иска да се гушне в леглото с мен.
Внимателно, държа те.
Държа я.
Добре. Само да не ме наплюеш.
- Ще се погрижа за нея. - Не, мили.
- Уморена съм, искам да съм сама. - Хайде.
Ела, само една целувчица.
- Добре. - Ела после.
Хубаво.
Моли се Шел да те пусне пак да пееш.
Ще пея. Шел оставя Дора да бъде каквато е.
Стига Дора да дава на Реджи да я яха.
- Не е така. - Нима? А как е?
Заради гласа ми.
Пееш за него от 16-годишна,
но не помня да ти е давал безплатна дрога или стая в "Гордиън",
- преди Реджи да те хареса. - Може пък и аз да го харесвам.
Така ли? Дора, можеш да пееш и на други места.
Еги Удс разправя, че чернокожите ходят да пеят в Париж.
Представяш ли си?
- Да напуснеш тази проклета страна. - С какви пари?
Ще прочета за Клеопатра в моя съновник, а ти ще направиш залог за двете ни.
Няма да правя залози с парите, които са за децата ми.
Мечтая си как двете с теб заминаваме за Париж.
Но ти искаш да следваш Мъртъл Съмър.
Нямам време за мечти.
- Мъртъл ще ми намери почтена работа. - Почтена?
Нали знаеш, че Шел й плати кампанията?
- Не е вярно. - Да, Мъртъл Съмър се грижи за хората.
За чернокожите жени и особено за една конкретна жена.
Мъртъл Съмър.
М. СЪМЪР
- Мамо? - Маделин.
Какво правиш тук?
Милтън ми се обади. Ума ли си изгуби?
- Не е спал цяла нощ от тревоги за теб. - Да, изгубих си ума.
- Къде е Сет? - Много е сърдит.
- Трябва да се преоблека. - Маделин, ще ми кажеш ли какво става?
Погребението на Теси е след половин час. Може ли да поговорим после?
- Сет не иска да дойде. - Какво си му казал?
Аз ли съм казал нещо, или се е разстроил, че майка му го е напуснала?
- Не съм напуснала него. - Така е, напусна мен, нали?
Напусна ли ме? Не разбирам.
Милтън, трябват ми пари.
Ще наема жилище за няколко седмици да помисля на спокойствие.
- Пари? Да помислиш? - Тук не мога.
Мади, искаше да намериш Теси Дърст и ето.
Намери я. Мазел тов!
- Сега какво искаш? Обясни ми. - Обсъждаме го в момента.
Това искам да направя. Да помисля малко,
за да си обясня защо искам да избягам оттук.
Но ти не ме оставяш да го направя. Звъниш на майка ми
и казваш на сина ни, че съм направила нещо лошо.
Нищо не ми е казал.
Идваш ли, или не?
Не. Умряла е едва вчера.
Не разбирам защо бързат толкова с погребението.
За да поеме душата й по пътя си.
Накъде да поеме, Мади?
Като мнозина в нашия град, и ти ще откриеш,
че те е грижа повече за душите на мъртвите, отколкото на живите.
Трябва по-често да носиш черно.
- Подмладява те. - Мамо.
Дори комплиментите ти звучат като завоалирани обиди.
Стига, давам ти съвет.
Бог се смее на плановете на хората.
- Знам какво значи, все го повтаряш. - Как ще се издържаш, а?
Не знам как ще си го позволиш.
- Ще си продам колата. - Боже мой.
Маделин.
Добре че майка ми не е жива да го види.
Нали е загинала в Холокоста?
Добре че не е жива да види какво се случва в Америка.
Това са група 19-годишни нацистчета. Основали са клон на НППЩ.
- Днес равин Корн затворил училището. - Милтън. Стига.
Мади.
Мади. Знам, че не се познаваме добре.
Но чух, че не си изоставила моята Теси,
- когато си я открила, и просто исках... - Много съжалявам.
Видя ли лицето й, Мади?
Дали ме е викала?
Не съм била там, но ти си била.
Съжалявам.
Не мога да си я върна, Мади. Не мога.
- Просто не мога. - Ти си добра майка.
Къде тръгна?
- Сет! - Момиченцето ми! Дъщеричката ми!
Съжалявам.
Стефан! Тук ли си?
Малко лайненце! Ах, ти, лайненце такова!
Лайненце!
Проклет негодник! Негодник!
Казах ти, че ако пак го направиш, ще те изхвърля от вкъщи.
Защо не си в магазина? Защо не си в магазина, питам?
Лайненце такова!
Според мама, за да си намеря хубава работа,
трябваше да изглеждам напълно безгрижна.
Твърдеше, че всички жени знаят тази тайна.
Ти си се преструвала цял живот, нали?
Нали, Мади?
"Женско лидерство"...
Тя дойде!
Кой, аз ли? Какво става?
Линда уреди телевизията да ни предостави камери за днес.
А самата Патрис Мърфи от "Афро" ще интервюира хора от общността.
За какво?
Как Мъртъл им е помогнала и ги е вдъхновила да се борят за промяна.
Казаното от теб вчера разбуни духовете. Нали ще го повториш и пред камерата?
Може ли първо да говоря с г-жа Съмър?
- Ще й кажа, че си тук. - Добре.
Ще почакам вътре. Ще се видим след малко.
Добре. Да, получих писмото.
Благодаря, дочуване.
Няма да ви безпокоя, г-жо Съмър.
Исках само да ви благодаря, че ме помолихте да говоря вчера.
- Ти беше звездата на бенефиса. - Учила съм се от най-добрата.
Може ли да седна?
Исках да ви питам дали може да ме вземете при вас за постоянно.
Посъветвах се дали да те взема и всички харесаха идеята.
Ти си ярък пример как може да изглежда един по-добър Балтимор.
Но неколцина от белите ни дарители са против
да дойдеш при нас, след като работиш за г-н Гордън.
За него работят половината цветнокожи в града.
Клио.
След вчерашното ти изявление няма да е добре за мен да те взема на работа.
Ще излезе, че те подкупвам.
Ако съм при вас, няма да се налага да работя за г-н Гордън.
Никой не може да напусне човек като него, освен ако той не го пожелае.
- Вие го направихте. - Не съм работила за него.
Ако имаш предвид даренията, които вече не приемам,
точно заради тях имам нужда от белите дарители.
Ако помогнеш да ме преизберат, ще се открият много възможности за теб.
Възможности за какво?
Да се откажа от достойнството си?
Всички сме си чакали реда, Клио.
Казвам се Юнета Джонсън и съм на 30 години.
Наричат ме Клио, съкратено от Клеопатра.
Така ме наричаха, когато г-жа Съмър ми беше учителка.
Тя казваше, че приличам на египетска царица.
Но напоследък хората не виждат в мен царица.
Виждат барманка, счетоводителка,
манекен в универсален магазин.
Жена, нуждаеща се от милостиня.
Като бях малка, баща ми казваше:
"Не мечтаем заради себе си, а заради онези, които още не са родени."
Явно е бил прав, защото не съм пожелавала нищо за себе си
от доста дълго време.
Но вкъщи имам две момчета
и изглежда светът ми дава избор.
Мога да запазя достойнството си
или да ги изхранвам.
Но не мога да сторя и двете.
Клеопатра, всичко наред ли е?
Мила, ако се притесняваш...
- Клио! Какво ти става? - Хайде, мила. Клио, ела с мен.
Не прави така пред тези...
Пет минути почивка.
Клио, ще бъда пред вратата.
Дори да ми я дадете безплатно, трябва съпругът ви да се разпише.
- Защо, след като колата е на мое име? - Защото е ваш съпруг, г-жо Шварц.
- Две хиляди и петстотин. - И подписът на съпруга ви.
- Тогава две хиляди? - Съжалявам, кукло.
- Може ли да я купите без неговия подпис? - Мъртъв ли е?
- Още не. - Тогава трябва да подпише.
Извинете, имате ли телефон?
- Да, отзад е. - Благодаря.
Централа, слушам.
- Ограбиха ме. - Къде сте, госпожо?
Някой е разбил апартамента ми.
Страх ме е да вляза. Ще изпратите ли полиция?
Кажете си адреса.
- Над закусвалня "Сребърният долар". - В Сандтаун ли?
- Да, в Сандтаун. Благодаря. - Ще проверя.
- Как я караш, Сони? - Дай долар да заложа на 325.
Извинявай.
- Високия Теди. - Нещо за Стария Чарли?
- Дженкинс, Холмс и Брукс. - Добре.
- 857 за г-н Брукс. - Ще му кажа.
Вземи, Теди.
- И се пази. - Благодаря, г-н Седрик.
Шел Гордън е престъпник, който от 20 години върти незаконна лотария.
Истинският му бизнес е сегрегацията и да държи цветнокожите зависими от него.
Мъртъл Съмър заема спорна позиция срещу така наречената "игра на числа".
Тази незаконна форма на хазарт се играе предимно
в бедните и работнически квартали с чернокожи в цялата страна.
Противниците на г-жа Съмър твърдят, че лотарията финансира дребния бизнес,
лъжа, която блюстителите на реда се опитват да изобличат.
Участниците в лотарията често използват така наречения съновник в опит
да отгатнат печелившите числа чрез сънищата си,
но местният престъпен бос им измъква спечелените с труд и пот пари.
Пуснете я.
Виж това.
Ела да видиш. Нов модел. Грозен, но два пъти по-бърз от "Ремсън".
Покажи й.
Смешно евтини са. Ако се повреди, ще ти купя друг.
- Всичко вече е за еднократна употреба. - Да.
Такива като Мъртъл и "Пантерите" да крякат колкото си щат.
Важни са не изборите или куршумите, а парите.
Тъкмо за това исках да поговорим, г-н Гордън.
Тръгвам си, шефе.
Реших да приема предложението ви.
Да не работя на бара,
а да водя и скритото ви счетоводство, освен легалното.
- И всичко друго, което кажете. - Това е хубава новина.
Но сигурно разбираш,
че трябва да имам доверие в мотивите на хората си.
Можете да ми се доверите. Искам единствено да се грижа за децата си.
- Вярвайте ми. - Довечера те чакам във "Фараон".
А останалото ще зависи от действията ти.
- Нали? - Да.
Ако ти трябват повече пари, доведи Слапи да си изкара програмата.
Ще се видим в клуба.
Не е нужно да помня числа от съновника.
Синко, добрият букмейкър не продава число, а мечта.
Теди, разкажи ми за онзи кораб в океана, който сънувах.
Това е сигурен знак за щастие у дома. Заложи на 395.
- Много е нафукан! - И още как.
- Какво ти казах за лотарията, Теди? - Мамо!
- Мислеше, че няма да съм тук ли? - Спри, моля те!
- Действаш зад гърба ми? - Стига!
- За петачетата, които ти подхвърлят ли? - Недей, съжалявам.
Стига, Клио, момчето те разбра.
- Не му се карай. - Не е разбрал.
Писна ми от тоя тъп съновник!
- Стига, Клио! - Стой тук!
Чарли, стой далеч от сина ми. Повече няма да повтарям.
Облечи си палтото.
- Спокойно, Теди! - За последен път ти казвам.
Аз ще те заместя, братле.
Теди.
Чакай!
Теди, чакай!
Слава богу.
- Г-жо Шварц? - Аз съм. Добре че дойдохте.
- Полицаи Плат и Дейвис. - Благодаря, че се отзовахте.
Аз патрулирам тук, но не ми се връзва да сте от този квартал.
- Нанесох се вчера. - Имам предвид, че не е подходящ за вас.
- Как ще живеете тук? - Защото съм еврейка ли?
Не точно.
Предупредиха ме, но не мислех, че ще ме оберат.
Естествено. Какво е изчезнало, г-жо Шварц?
Бижута, костюми. Няма го и пръстена ми с диамант.
Добре.
Дейвис, разпитай съседите дали са видели нещо.
А аз ще съпроводя г-жа Шварц до новия й апартамент.
Благодаря.
- Ето. - Виждал съм ви някъде.
- Но не тук. Откъде се преместихте? - От Пайксвил.
- Сега живея тук. - Днес там имаше погребение.
Да. Сигурно там сте ме видели. Снощи бях в участъка.
- Вие намерихте Теси Дърст, нали? - Да.
- А сега са ви обрали. - Едва ли двете са свързани.
В квартала няма много маникюристки.
Дреболия. Мръсотия от преместването.
- Трябва да се чуя с отдел "Кражби". - Нямам телефон.
Аз пък нямам радиостанция, защото не съм...
Но пък имам ключ от телефонна кутия, която е в "Сребърния долар".
Ще се обадя от там и ще изчакаме долу.
- Не бива да пипаме нищо, г-жо Шварц. - Така е.
Да вървим.
- Благодаря. - Моля.
- Много сте мил. - Пак заповядайте.
За известно време подозираха за убийството вас и приятелката ви.
Така ли?
Полицай Боско реши, че е сексуално престъпление на лесбийки.
- Шегувате се! - Не, кълна се.
Но намериха под ноктите й камъчета от аквариум.
Ще арестуват продавача от магазина за рибки. Видели са Теси да влиза там.
Горкото дете.
Може ли един въпрос?
- Да. - Пръстенът беше ли застрахован?
Да.
Може да минат месеци, докато дойде обезщетението.
Ако разчитате на парите, имайте го предвид.
- Ако разчитам на парите? - Разбрахте ме.
Следователят трябва да е дошъл.
Да вървим.
Извинете.
В Мемфис купонясвах с Краля.
- Кой крал? - Не Мартин Лутър Кинг. Елвис.
Там не бях изпълнител, бях му гост. Ходих у тях, видях му колите.
Детето му играеше на дама. Питам: "На колко е дъщеря ти?".
А той: "Не ми е дъщеря, това е жена ми". И аз: "А..."
- Всичко наред ли е? - Нищо му няма.
- Не ме плаши с това изражение. - Бъркаш израженията.
Това е: "Дано не се пропива, вместо да си търси работа!".
- Че аз работя в момента. - На това работа ли му викаш?
- Стига. - Колко пъти да ти казвам?
- Глупости. - Стига де. Наблюдавам ги.
И после измислям вицове.
Не мога да работя друго и едновременно да съчинявам, не става.
- Нали така? Как си, Джордж? - Здрасти.
Как е? Дай ми две, благодаря. Това е жена ми.
Духай дима нататък.
- Много си смешен. - Нали това ти обяснявам.
Уредих ти участие във "Фараон". Утре вечер.
Как успя?
Шел не иска още един чернокож да пропадне.
Но обича да му се моли.
- Не е така. - Какво те накара?
- Нищо. - Не ме лъжи.
Стига.
Иди утре вечер...
и изпълни програма без мръсни вицове.
Моля те.
- Да не си сменила сапуна? - Слап, гледам да изплуваме някак.
Но за танц са нужни двама.
Права си, дай да му врътнем един танц още сега.
Хайде.
Каква си хубавица.
- Не е ли красива, момчета? - Престани.
Нещо ми се виждаш напрегната.
Трябва да го правим по-често. Хубаво ухаеш.
И съм порядъчна.
Маделин Шварц. Аз съм Боб Бауер от в-к "Звезда".
Чета рубриката ви. Харесва ми как обрисувате жена си.
Простете, може ли да вляза? Бих пийнал чаша вода.
Не е лесно дебелак като мен да изкачи три етажа.
Не бих ви нарекла "дебелак".
Не знам как другояче бихте ме нарекли.
За малко да отида на другия адрес, но моят източник ми каза.
- Източник? - Да.
- Заповядайте. Познавам ли го? - Не мога да ви кажа.
Обещавам, че няма да спомена и вашето име след разговора ни.
Боя се, че освен вода нямам какво да ви предложа, г-н Бауер.
- Не искам да се пише за мен. - Да, но не смятате ли,
че си струва да разкажете как открихте Теси Дърст с приятелката си?
Не.
И аз бях репортер навремето. А съпругът ми е адвокат.
А съпругът ви знае ли, че с любовницата си сте заподозрени?
Изглежда вашият източник ви е заблудил.
Не сме любовници и вече не сме заподозрени.
А кой е заподозрян тогава? Плащаме за полезна информация.
Щом искате да знаете,
ще арестуват един мъж за убийството на Теси Дърст
заради камъчетата за аквариум, намерени под ноктите й.
Питайте източника си.
Ще го направя.
Благодаря за водата.
Значи ли това каквото си мисля?
Чух за станалото вчера в офиса на г-жа Съмър. Браво на теб.
Време е Клеопатра отново да заприлича на царица.
Благодаря, Шел.
Стефан Завацки, сградата е обкръжена.
Освободи майка си.
Освободи заложницата.
Не го прави!
Излез веднага! Ако излезеш, нищо няма да ти се случи.
Не стреляйте!
Не го прави!
Ако излезеш, ти обещавам, че няма да ти сторим нищо.
Излез с вдигнати ръце. Не върши глупости!
Излез с вдигнати ръце!
Нищо ми няма. Всичко е наред.
Не стреляйте, моля ви!
ЗАПОДОЗРЕНИЯТ Е АРЕСТУВАН
Не стреляйте, недейте!
Това е синът ми, ще дойде доброволно.
Дадох му следа.
Да го беше оставила да пише за престъпните лесбийки.
Баща ми щеше да получи инфаркт.
Като стана дума за инфаркти, ще помолиш ли баща си да почака за наема?
Само докато пристигнат парите от застраховката на пръстена.
Баща ми ще ти се разсърди, че си ме помолила.
Или просто ме е страх да го питам.
Ще го помоля, ако пушиш заедно с мен.
- Редж, тук е само за изпълнители. - Гледай да си смешен, черньо.
- Готов ли си? - Сега е 21 ч.
Да пийнат още, за да се отпуснат.
Това значи, че пак ще си караш с мръсните вицове.
Да слушкам значи? "Стига, Слап! Не карай хората да се чувстват неудобно!"
Да, искам да разбереш,
че хората идват тук да забравят грижите си, Слап.
Може да им купя сини палта.
Дами и господа, имаме специален гост,
който отдавна не се е качвал на тази сцена.
Приветствайте с бурни аплодисменти Слапи Джонсън - Мрачния.
Благодаря, благодаря. Радвам се, че пак съм тук.
Хубаво е да видя толкова приятни хора.
Чернокожи с пари. Негри, пиещи мартинита.
Но малко се притеснявам. Да ви кажа, аз съм от Юга.
Ако там се съберат толкова заможни чернокожи, ще ги подпалят.
В Тълса не харесаха шегата.
Линчуваха я.
Като бях малък, на път за училище виждах негри, обесени на дървета.
Майтапя се, нямахме училище.
Гадно ли ви се струва? Откъде мислите идваха новите ни обувки?
Ферди видя ли те?
Хубаво.
Той няма нищо общо с това.
- Капитанът обича пликовете на г-н Гордън. - Така ли?
Момиченцето, дето го намериха мъртво...
- Да, чух. - Арестуваха лудия, който го е убил.
Майка му обвинява наше момче, което било в магазина.
Млад чернокож с насинено око.
Очерня черньото.
Да.
Най-добре се покрий, докато ти мине окото.
Ясно, шефе.
Хариет Тъбман е имала сочно дупе.
Чуйте ме. Карала черньовците да напуснат дома си,
да бягат през гората
и да рискуват живота си за свободата? Какво са разбирали от свобода!
Само сочното дупе си струва риска.
Това ли е мъжът ти?
- Как го позна? - По погледа в очите ти.
Ела да ти кажа нещо.
- Само за да боднат Хариет. - Трябва да занесеш нещо.
Сега ли?
- Какво е това? - Просто доставка.
Не казвай кой те праща. Адресът е вътре.
- Ти ли ме молиш, или Шел? - Не е молба, Клио.
Казала си му, че може да ти се довери. Докажи го.
Синът ми не ходи на училище. Там не се изкарват пари.
Трябва да ми купи колан.
Знаете ли колко е трудно да молиш детето си?
Чао.
После връщам колана и си искаме парите.
Какво става, Плат?
Май доста се заседях.
- Навик ти е. - Какво изпуснах?
Арестуваха убиеца на Теси Дърст.
- Така ли? - Да.
Я ме хвърли до "Низините" да кажа на г-жа Шварц.
- Трябва да го чуе от полицията. - Г-ца Шварц ли?
Да, г-ца Шварц.
Да, иди да й кажеш, Плат.
- Кой е? - Търся Херцога.
Ти ли си Херцога?
Да ти прилича на херцог?
Херцог!
- Хубаво синьо палто имаш. - Благодаря.
- Не викай, че ми плашиш птичките, черньо. - Ех, тия твои птички!
Спокойно.
Не очаквах теб.
Само дойдох да оставя това и си тръгвам.
Доста зелени гущери за кражба на малко бижута.
Ако не млъкнеш, няма да видиш тия гущери.
- Искаш ли нещо за пиене? - Не.
Благодаря, все пак.
Здравей, миличка. Хубавицата ми.
Карол.
Виж кого са ни пратили.
Трябва да се връщам на работа, извинете ме.
Не бързай толкова.
За кого работиш?
Ако не отвориш вратата, скоро ще разбереш.
Така ли?
Нахакана е. Харесва ми.
- Ти ще караш. - Не, аз само доставих пакета.
А, не. Не може женска да пипа червения ти корвет.
- Аз ще карам. - Пиян си, сядай!
Остави колата, кажи какъв е ударът.
Какво ще правим?
- Добре. - Кучко, ще те гръмна, без да се замисля.
Големия рибок го няма, затова дребната рибка ще се повози с нас.
Ти ли писала толкова нещо?
- Това са само дневници. - Някои дневници са литературни шедьоври.
- Ами! - Да си чувала за Анаис Нин?
Не.
Всяка вечер чета дневниците й.
- Сигурно не е живяла в Пайксвил. - Живее в Париж.
В дневниците е писала за личните си мисли и любовните си връзки.
Любовни връзки в Париж. Сигурно е като да си купуваш гевреци в Пайксвил.
Постоянно мисля за нея. Дори съм наизустила част от писанията й.
Сериозно?
"Обикновеният живот не ме интересува.
Търся само сюблимни мигове.
Съгласна съм със сюрреалистите,
които търсят необикновеното.
Искам да бъда писател, който напомня на другите, че има такива мигове.
Искам да докажа, че има безкрайно пространство, безкраен смисъл...
безкрайно измерение.
Но невинаги съм в така нареченото "блаженство".
Имам дни на просветление и треска."
"Има дни, когато музиката в главата ми спира.
Тогава кърпя чорапи,
подкастрям дървета, консервирам плодове,
полирам мебели.
Но докато го правя, все едно не съм жива."
Кой е?
Полицай Плат.
Един момент.
Дай.
Идвам, секунда само!
Нашите ме чакат.
- Здравейте. - И питай баща си за наема.
Всичко наред ли е?
Тъкмо потеглях да патрулирам и видях, че прозорецът ви свети.
Исках да ви кажа, че са арестували заподозрения за убийството
и че не открихме пръстена ви, г-жо Шварц - ще получите застраховката.
Най-сетне добра новина.
Незаконно ли ще е да ви предложа една бира, г-н полицай?
Ако не ме издадете, ще си трая.
Завий тук.
- Това е домът на Мъртъл Съмър. - Точно така.
- Моля ви, не го правете, недейте! - Аз нищо не правя.
Седя си в колата с теб и бързата Карол. Ще гледаме фойерверките.
Аз само искам да си взема парите за Коледа.
Ако я застреляш, Дядо Коледа ще те навести два пъти. Нали, сладурче?
- Мен не ме брой. - Виж го ти!
- Аз съм само по кражбите на бижута. - Не ми плюй птичката!
Да го духате с твоята птичка!
Какво каза, мамка ти?
Стой зад това копеле. Ако не стреля, гръмни го.
Дай си ми птичката.
Тръгвай.
Майка ти не те ли е учила да затваряш вратата?
Моля те, не го прави!
Млъквай!
Мамка му!
Превод на субтитрите Живко Тодоров