Казват, че ловецът винаги е героят, докато лъвът не разкаже своята версия.
Приживе се казвах Клио Джонсън.
Но след смъртта ми ме нарекоха "Жената от езерото".
Каза, че знаеш кой отне живота ми, Мади Моргенщерн.
ЛИТУРГИЯ ЗА "ЖЕНАТА ОТ ЕЗЕРОТО"
Преди теб на никого не му пукало.
Истината е,
че ти се появи в края на историята ми и я превърна в своето начало.
ИСТИНСКИЯТ СЪНОВНИК
ДЖАЗ БАР "БЛУ БЪРД"
ВЕСТНИК "АФРО"
ВЕСТНИК "ЗВЕЗДА"
ЦВЯТ
ПО РОМАНА НА ЛОРА ЛИПМАН
Проклета пощенска кутия!
Пощенската кутия на Дядо Коледа.
ЕДИН МЕСЕЦ ПО-РАНО
БАЛТИМОР
Хайде, започваме.
- Имате ли писмо за Дядо Коледа? - Честит Ден на благодарността!
С мен е любимия водещ на Балтимор, Уолъс Уайт. Какво мислиш за парада ни?
Прекрасно събитие на "Мериленд Авеню" и шествие с огромни балони.
- Вижте клоуните! - И този жонгльор. Сякаш пак съм малка!
Днес всички сме отново деца.
Спокойно, тате, имаме нещо интересно и за теб.
Ето го отбора ни "Балтимор Ориолс", участник в Световните серии.
А ето и танцуващите пощенски кутии.
Ако сте били на този парад,
знаете, че всички малчугани очакват един специален момент.
- Писма за Дядо Коледа, миличка? - И той настъпва точно сега.
Тържествената поява на човека, известен като Свети Ник, Крис Крингъл, Веселяка,
или както го наричаме в Балтимор - Дядо Коледа.
Приветстван с гръмки овации,
Дядо Коледа най-сетне пристига на "Мериленд Авеню" от Северния полюс.
Той носи много подаръци и лакомства за най-малките.
Как се радват да го видят!
- Теси. - Извинете. Теси, ела, татко ти дойде.
- Ключовете от колата у теб ли са? - В джоба на палтото ти.
- Откъде Дядо Коледа знае, че сме евреи? - Окачили сме мезуза на вратата.
- Ами ако преспя у Мери? - Пак ще знае.
- Мери няма да ме издаде. - Теси, Дядо Коледа не съществува.
- Дебелият й баща се облича като него. - Не го казвай на Мери.
Тя знае, че е дебел.
Татко ти има предвид да не й казваш, че няма Дядо Коледа.
Писна ми да те лъжа като езичник. Вече си голяма.
Ханука е след месец, баща ти ще ти купи каквото искаш.
- Искам морско конче. - Нали?
- Да се порадваме на прекрасния парад. - Прекрасно задръстване.
И тук е затворено, да се върнем до "Катидрал".
Дай ми Дейвид. Ела тук, юнако.
Да беше паркирал до музея, като миналата година.
Да, но ти каза, че вече не може да паркираме там.
Рядка находка.
Лъчеперка албинос.
Търсиш ли нещо?
Само гледах рибките.
По-добре ела с родителите си.
Те тук ли са?
- Знаеш ли, че морските кончета са риби? - В училище ли го научи?
В "Бейс Яков" не учим за рибите, а само, че Бог ги е създал на петия ден.
- В един ден с птиците. - Да.
Имате ли морски кончета?
Пакетче дъвки.
- Здравейте. - Г-жо Шварц. Гърди или бут?
Гърди за три долара. Всъщност за пет. Милтън все кани някого в последния момент.
- Защото е добър човек. - Защото е "голямата работа".
И знае какво не се купува с пари -
красива и добродетелна жена, която му взема кашерно агнешко.
- Шестмесечно агне. - Още е бебе.
Спокойно, г-жо Шварц, никой няма да тъгува по него.
Никой няма да тъгува.
ПОМОГНЕТЕ НА НУЖДАЕЩИТЕ СЕ. ВЕСЕЛИ ПРАЗНИЦИ!
Може ли да пробвам жълтата рокля на витрината?
Разбира се.
- Иска да пробва жълтата рокля. - Разбира се, сега ще я донеса.
- Да ви покажа нещо друго? - Не, само тази рокля.
Ако я няма във вашия размер, ще ви я поръчам.
Трябва ми веднага.
- Тази сутрин имахме три. - А онази на витрината?
- Сигурна ли сте? Манекенката е нег... - Няма значение.
Носи роклята от сутринта, може да е мръсна.
- Ще я пробвам, ако не възразявате. - Разбира се, ще ви покажа пробната.
Една жена иска да пробва жълтата рокля на витрината.
- И не я е гнус? - Етел я води към пробната.
Чакай, ела с мен!
- Клио. - Съблечи роклята.
- Сега ли? - Да, побързай.
ПРОБНИ
Стой тук.
- Трудно се разкопчава. - Ципът заяжда.
- Идва. - Не мога да я разкопчая!
Г-це Шърли, оставете на мен, може ли?
Побързай.
Затова е затворена улицата.
Да, изчезнало е момиче от Пайксвил. Техните го довели на парада.
- О, не! И аз съм от Пайксвил. - Така ли? Нямаше да се сетя.
- Не приличате на еврейка. - Сигурно ще се намери.
Тук е Балтимор, а не Ню Йорк.
Благодаря ви, ще взема и палтото.
Сега ще облечеш нещо друго. Например на "Мери Куонт".
Простете, вече е обяд, а ми разрешиха да си тръгна по-рано.
- Не са ме уведомили. - Казах на г-н Голдбърг миналата седмица.
Ще ти удържа от заплатата.
Г-жо Шърли, може ли да ми донесат дрехите?
Чакайте!
- Г-жо Шварц. - Благодаря ти, Арън.
- Какво ти е на обувката? - А каква е тая глупава шапка?
- Нали знаеш, че днес ще изнасям реч? - За шапките ли?
С тая шапчица Мъртъл иска да накара белите богаташи да си мислят,
че те е спасила.
Ако хареса речта ми, може да ме вземе на работа.
- Ти вече работиш за нея, гълъбче. - Аз съм доброволка.
- Тоест "безплатен труд". - Не правиш достатъчно.
Шефът ни е пратил хората си тук. Дали е разумно да държиш речи за Мъртъл?
- Дръж се прилично. - Опитвам се.
Съюзът на чернокожите и евреите бива подкопаван
от риториката на "Нация на исляма" за "черна мощ".
Ясно е, че антисемитизмът няма да изчезне.
Мамо, ужасно задръстване. Здравей.
Здравей.
Най-сетне!
Това Сет ли е? Расте по-бързо от дълговете ми.
- Г-н Вайнщайн. - Мади.
- Милтън, да те помоля... - После, Сид.
Само да знаеш, че студиото в Сандтаун пак се дава под наем.
- В "Низините"? - Да, преди ми намери наемател.
Празник е, г-н Вайнщайн.
- Благодаря, скъпа. - И го празнувате?
- Да. - Аз пък не.
Нали сме американци.
Простете, че закъснях. Блокирали са всичко заради изчезналото бяло момиче.
Моята приятелка, г-ца Дора Картър.
Разбира се, знаем коя е г-ца Картър.
- Ще пеете ли днес за г-жа Съмър? - Ще ми плати ли?
Клио, познаваш ли Линда?
Заместник-директор на гимназия "Дъглас". Запознахме се на бенефиса.
Аз дарих тази шапка.
Надявам се да запиша сина си Теди в училището ви.
- Има висок бал. - Вашите аплодисменти
за първата чернокожа жена сенатор в САЩ, г-ца Мъртъл Съмър.
Наградите ще връчи нашата красива покровителка,
г-жа Милтън Шварц.
Благодаря ви.
Благодаря на всички ви и на съпруга си Милтън,
че ми позволи да представлявам семейството ни.
За какво съм им, щом могат да гледат теб?
Благодаря на моите страхотни доброволки, "Галантните дами".
Някои от тях са с мен още от малки, когато бях учителка.
Както знаете, еврейският мъж благодари на бога всеки ден
с трите благословии "Ше Ло Асани" за това, че не го е създал езичник.
Знам от какво се нуждае нашата общност.
- Че не го е създал роб. - От път към просперитета.
И че не го е създал жена.
Заради бремето, което ние, жените, носим.
Пращат децата си в лоши училища и живеят в опасни...
Училищата си бяха добри,
докато законопроектът ви за интеграция не изпрати отличниците в бели училища!
Истина е.
Май Шел Гордън е пратил клакьорите си да провалят събитието.
Никой не ме е пращал. Говоря от свое име и от името на бизнесмени като г-н Гордън,
- които ги е грижа за общността. - Бизнесмени?
Г-н Гордън е престъпник, който от 20 г. върти незаконна лотария,
- а сега пласира и наркотици. - Той финансира първата ви кампания.
Вие не защитавате интересите ни.
Защитава моите.
Говори, Клио.
Не става въпрос за г-н Гордън.
Наистина. Повечето от нас се борят децата ни да получат прилично образование,
без да се блъскаме за една четвърт от това, което получават белите.
Както казвате, не могат да ни отнемат достойнството, ако сами не им го дадем.
С гордост връчвам тази награда на трите жени,
които са пример за целеустременост и лидерство в нашата общност.
Честито, дами. Благодаря ви, г-жо Шварц. Имам важна новина.
Полицията е разширила радиуса на претърсване
и на всеки 45 минути ще изпращат група от синагогата "Друид Хил".
Включете се в търсенето и се молете за Теси Дърст и семейството й.
Бог да е с нас.
Боже, мамо!
Полицията е отворила няколко линии.
Да се бях качил при татко.
- Теси е видяна последно на парада... - Дърст?
- Дъщерята на Алън Дърст. - Знам коя е Теси Дърст.
- А защо питаш? - Не питам, просто не мога да повярвам.
Не ми е до готвене. Трябва да излезем да я търсим.
Да не си убила Теси Дърст?
Това е агнешкото.
Затова закъснях, купувах си нова рокля.
Трябва да сготвиш, защото татко е поканил твоя съученик Уолъс Уайт.
- И не ми каза, че ще дойде на вечеря. - Беше в последния момент.
И за Теси Дърст е било в последния момент.
Изчезнало е еврейско момиченце.
- Не искаш ли да помогнеш? - Не, искам да ям.
Ако изчезнеш, няма ли да искаш Алън да ми помогне в търсенето?
Значи ще търсиш Теси, за да разчиташ на сем. Дърст да ме търсят?
Защо все ми се сърдиш?
Агнешкото стоя цял ден в колата, сигурно се е развалило.
Нищо му няма.
Хората залагат, ако им помогнеш да изберат число.
- Ако искаш да си ти... - Теди?
После ще се разправяме!
- Колко пъти, Чарли? - Здрасти, Клеопатра.
- Чарли, обеща ми. - Наследил е дарбата на Алвин.
Когато баща ми залагаше, Шел не продаваше дрога.
Синът ми няма да работи за него, чу ли?
- Клио, как я караш? - Добре, Джони. Радвам се да те видя.
- Мамо, разказвам вицове. - Така ли?
Обичам жените да са като яйцата - с дупето нагоре.
Радвам се да те видя, Клио.
Помниш ли Еги Удс и Джони от "Червената лисица"?
Честит Ден на благодарността! Продължавай.
Обичам жените да са като кафето ми - горещи и черни.
Този беше по-добър. Задобряваш.
И аз знам един.
- Как беше онзи виц? - Кой?
Хайде, Слап, сещаш се. Знаеш кой.
Дето се връщам вкъщи и си мисля, че си подготвил децата за празника.
Не ти ли харесва вицът? И на мен не ми харесва.
Да вървим, миличък.
А с теб далеч не съм свършила.
Стига де, Лио, Еги и Джони са в града! От години не съм ги виждал.
Облечи си палтото.
- Знам какво искам за Коледа. - Напиши бележка на Дядо Коледа.
- Той не може да чете. - Кой ти каза?
Теди. Но като ми се оправи ръката, ще му нарисувам.
- Защо не ми каза, че се качва? - Ръката ли те боли?
Седни. Няма нищо.
Като се смееше, не го боляха ръцете, докато ти не цъфна с кисела физиономия.
Моята физиономия ли е кисела? Не можеш дори да опазиш Теди от улицата.
Теди не е на улицата. Всеки ден върти лотария.
Нямаше да върти, ако заради мръсната ти уста
- не те бяха изхвърлили от всички клубове. - Не е мръсна устата ми, а светът.
Отиваме у майка ми, докато не решиш дали да работиш
не е по-важно от твоята истина.
Да вървим, Теди.
Знам коя съм и каква искам да бъда. Не искам да съм бедна.
- И сред бедните има щастливи хора. - Всичко ли обръщаш на шега?
Момчетата обичат шегите ми.
- Чук-чук. - Кой е?
- Дама пика. - Коя дама пика?
Дето ни пика на елхата.
Такива шеги иска майка ти.
Все ми е тая какви шеги разправяш, стига да ти плащат за тях, Слап.
Ще ми вземеш ли чантата?
- Напускаш ме в Деня на благодарността? - Хайде.
Нека поне единият остане. Предпочитам да е Теди.
Кажи на Шел, че ще намина по-късно!
- Какво видях в книжарницата... - На "Хайлендтаун"?
Да. Двамата младежи, които я отвориха,
основали клон на "Национална партия за права на щатите".
- Играят си на нацисти. - Играят си на нацисти значи?
Ако основат движение насред Балтимор, вече не е игра.
Жал ми е за евреите, които нехаят.
На мен ми е жал за местните тв звезди без приятелка по празниците.
Да не мислиш, че жените се лепят на местния новинар?
- Със скромност няма да стигнеш далеч. - Вземи салфетка.
Запознай ме с твоите приятелки, Мади.
- Съжалявам, Уолъс, Мади няма приятелки. - Не го вярвам.
Хората се редят на опашка да се сприятелят с Мади Моргенщерн.
Извинявай, Шварц.
- Лехаим. - Лехаим.
Бях кавалер на майка ти на бала, бащата на Теси Дърст й върза тенекия.
Заварих я да хлипа в училищната редакция.
Уоли, все разправяш увлекателни истории.
Не хлипах, а плачех, и не заради тъпия абитуриентски бал.
Ами ако се бе омъжила за Дърст? Станал е твърде ревностен евреин.
Прояви малко човечност.
Дъщеря му изчезна, не се шегувай по негов адрес.
Не съм чувал за голямата ти гимназиална любов с Алън Дърст.
Защото нямаше такава.
Последната година бях заета с училищния вестник.
Друго не ме интересуваше. Никой не ме поглеждаше.
А сега кой се прави на скромен? Всички бяха влюбени в нея.
Но само Милтън успя да я спечели.
Стига глупости пред Сет!
Нима звездата на училищния вестник най-сетне ще провери агнешките гърди?
Браво, хлапе.
- Лицето му става за телевизията. - Нали? И аз все му разправям.
Ще се приберем и ще ти сложим студени компреси на ръцете, миличък.
Така отокът ще спадне и ще ти стане по-добре.
Извинявай. Внеси чантата, ако обичаш.
Знам, рожбо, знам.
Знам. Дай да свалим палтото.
Здравей, мамо.
Седни при мен.
- Къде е Слапи? - Има работа.
- Слапи и работа? - Честит Ден на благодарността.
Ще е по-честит, ако го прекараш със семейството си, а не зад бара.
Щом г-жа Съмър ме наеме на пълен щат, няма да работя вечер.
Но дотогава ми трябва помощ за момчетата. Само за празниците.
Стига да се поберете в твоята стая.
Как е малкото ми мъжле? Ела да те видя.
- Юнета, очите му пак са жълти. - Утре ще го водя на лекар. Искаш ли сок?
Стига с тези доктори. Само разправят, че няма лек за сърповидната анемия.
- Мамо... - Да извикаме Пророка да го види.
- Майната му! - Мери си приказките!
- Да не е пипнал сина ми! - Мери си приказките за преподобния!
- Ти си ги мери, Исая. - Май забравяш в чий дом си.
- В дома на баща ми. - Поел съм задълженията му.
- И ти е много удобно на стола му. - Прояви малко уважение към Исая.
- Трябва да е взаимно, мамо. - Много си права.
Отивам на работа. Сложи му топли компреси на ръцете.
Капитан Стасли от полицията в Балтимор
заяви, че е пратил няколко коли да търсят изчезналото момиче
и е предупредил всички патрули да следят за заподозрени.
Изчезването на Теси обедини града, който твърде често е разделен.
Епископ Карол и пастор...
Алън Дърст.
На кого му пука?
Ако имате информация, която може да е полезна...
Имаш ли да ми казваш още нещо?
Да - Теси Дърст е изчезнала.
- Точно сега не ми е мястото в кухнята. - Нали новата кухня ти харесваше?
Мади, не може ли да си изкараме приятно празника
и поне няколко часа да не говорим за Теси Дърст?
Г-н Дърст, кажете няколко думи на слушателите.
Молете се за дъщеричката ни и се оглеждайте за нея.
Не губим надежда, искаме да я върнем у дома. Благодаря.
- Мади. - Да се включим и ние.
Сложила си гърдите в съдовете за млечни продукти. Защо си го направила?
Съжалявам, но ще трябва да изхвърля гърдите.
- Извинявай, Уолъс. - Нищо.
- Извиняваш се на Уоли? - Да.
Той ли ходи до "Ломбард Стрийт" да ти купи кашерно агнешко?
Уолъс е наш гост, а сега няма какво да му предложим.
Или да изчакаме да намерят Теси Дърст, преди да вечеряме?
Добре, ще постим.
Мислех, че е Денят на благодарността, но май е Йом Кипур.
Какво правиш, дай ми го!
Дай ми го!
Не.
Извини ме.
Уолъс си тръгна. Излез и престани с това безумие.
Изчистих всичко.
Дай да ти видя ръката.
Какво има? Какво те прихваща?
Загрижена съм за момичето, защо реши, че ми има нещо?
За Теси Дърст? Знам ли, Мади.
Цял Балтимор я търси, а ти ме изкарваш луда?
Другите не реагират по такъв начин. И не съм казал, че си луда.
Не съм го казал. Просто се ядосах, че няма какво да сервираме на масата.
Опазил бог да мине и ден, без да ти сервирам вечерята!
- Да ми сервираш? - Да, Милтън.
Да, Милтън. Вече 20 години ти сервирам.
- И си мислиш, че ставам само за домакиня. - Не е вярно.
- Вярно е! - Не мисля така.
- Тогава за какво? - Мади.
За какво ме бива?
- Не си искала нищо друго. - Не съм опитвала нищо друго!
Да си се питал защо?
Ако не открият изчезнало дете в първите 24 - 48 часа,
най-вероятно е мъртво. Чувал ли си го?
Мади, какво е това? Какво правиш?
Какво става тук?
- Остави я да си тръгне, по дяволите. - Не ругай!
Не е нужно баща ти да ме пуска.
Мади, отговори ми, къде отиваш?
Какво става?
Това е съвсем неочаквано. Като гръм от ясно небе!
Навремето не бих повярвала, че си напуснала мъжа си,
уютния ви дом, съвместния ви живот.
Но точно както смъртта промени мнението на хората за мен,
тя промени и моето мнение за теб.
Видях те веднъж, Мади Шварц.
Видях те, преди да започне всичко това. Видях как виждаш, че те виждам.
Като нещо, което казваш бързо като малка.
Рисувам себе си как рисувам себе си, докато рисувам себе си...
ИЗЧЕЗНАЛА
Рисуването продължава, докато рисунката се смали толкова,
че вече не се вижда нищо.
- Добър вечер, г-жо Джонсън. - Как е Дора?
Ще й мине с черен пипер и гореща вода.
Щом свърша долу, ще я видя. Ще го оставиш ли?
Благодаря, Кларънс.
Заради изчезналото момиче всички евреи затварят рано.
И да кажа на г-н Гордън, че не сме подсигурени,
- когато целият град залага на 466? - Лио, честит Ден на благодарността.
- Честит и на теб, Върнън. - Да.
ФАРАОН
КЛИО ДЖОНСЪН
ЗАЛОЖНА КЪЩА
Идвам.
Мади.
- Какво правиш тук? Влез. - Сид, съжалявам, че те безпокоя.
Няма проблем.
Апартаментът в "Низините", за който спомена.
- Ще го наема за известно време. - Какви ги говориш?
Къде е Милтън? Затворено е.
- Носим... - Дайте ги тук.
Благодаря.
Горката Теси.
- Чупката. - Клио е.
- Извинявай. Чупката, Клио. - Тази вечер излизаш в 22 ч.
- В 23 ч. - В 22 ч.!
- Донесох ти пиперена вода. - Още ли си с глупавата шапчица?
Майната ти, Дора!
Мади, какво ти е на ръката?
- Да спра ли с въпросите? - Ще съм ти благодарна.
Джудит ще ти покаже апартамента. Нали помниш дъщеря ми? Джудит!
- Джудит! - Да?
Ще заведеш ли г-жа Шварц до апартамента?
- В "Низините" ли? - Колко апартамента имаме?
Събери си ума.
Мади, не е спешно.
Ще си ги откупя, залагам ги само за месец-два.
- Този не е от тук. - От "Щайнер" е.
От "Щайнер"?
Луксозна бижутерия, но затвориха. Какво казвам аз, миличка?
"Не обстановката продава диаманта."
Точно така. Мога да предложа само 500.
Милтън го беше застраховал за 2000 долара.
Ето какво. Не искам да се забърквам,
но ако някой клиент го хареса, ще се споразумеем.
- Намери ли ключа? - Ще погледна отзад.
Ето.
Ще изчакам в колата.
Мади.
Честит празник.
ФАРАОН
САМО ЗА ЧЛЕНОВЕ
- Как е, Къртис? - Обичайното за "Фараон".
- Много хора ли? - Да. Върви ли при теб?
Не, старче. Май трябва да вляза.
- Олеле. - Слап, тук е само за членове, знаеш го.
- Кой те подреди така? - Казах, само за членове на клуба.
- И за изпълнители. - Вече не те пускат тук.
- Шел ли го каза? - Аз ти казвам от името на г-н Гордън.
Заръчах на Клио да предаде на Шел, че ще намина.
Тъй ли? Ако искаш, чакай отвън.
- Да сте виждали Шел? - Г-н Гордън е на сцената.
Аплодисменти за един легендарен тромпетист.
Рой Маккой.
Шефе, Слапи е отвън. Искал да си изпълни програмата.
- Така ли? - Да.
- Не знам какво да ти кажа. Кажи на Клио. - Добре, шефе.
Полицай Плат.
Реджи, как си? Не се забъркваш в неприятности, нали?
- Никога. - Но май някой те е цапнал по окото.
Другия път ще му го върна.
Слапи иска да влезе.
Не.
Какво гледаш, г-н полицай? Не трябва ли да търсиш изчезналото момиче?
- Пак ще обвинят някой чернокож. - Смяната ми почва след час.
За да има шанс да я намеря, трябва да остане в неизвестност до 22 ч.
Нали така, Реджи?
И за едно набързо се оставя бакшиш.
- Оставям. - Недостатъчно.
- Не знаех, че е проблем да се почерпя. - Все едно плащаш от джоба си.
Г-жо съдия, в какво ме обвиняват? Че съм стиснат или че вземам подкупи?
Просто се чудя защо си дошъл в работен ден.
Като всички - заради музиката...
и красивата гледка.
- Гледката ли? - Да.
Но не се притеснявай. Не препикавам маркирани дървета.
Не знаех, че обичаш дървета, полицай Плат.
- Защо? - Трудно се намират бели.
Дора!
Зарадвайте любимата с цветя!
Разпродажба! Вземайте, докато още има.
Революционни ягоди, по-свежи от Мартин Лутър Кинг.
Зарадвайте любимата с цветя! Вземайте, докато още има!
Разпродажба!
- Дайте да ви помогна. - Благодаря.
Моля. Хубаво куфарче.
Ами ако си взема сгъваемо легло?
Мама би ме пуснала навън без придружител
само ако заживея при мила дама от Северозападен Балтимор.
Мила старица.
Още не съм казала на моята майка, че съм се изнесла.
И сега не е по-лесно от на младини.
Не сте стара. А ако заживеем заедно, няма да си залагате пръстена.
- Близо ли сме вече? - Да, оттук.
Хайде.
Какво правиш там, сладурче?
Вратата заяжда.
Ключът за лампата не работи.
Това е банята.
Ваната е голяма, което е хубаво.
Малко е прашна, оставила съм прозореца отворен.
Татко ми се ядоса.
Но от половин година никой не е живял тук.
Канех се аз да се нанеса, но сама съм си виновна.
Ако искате, ще донеса гъба или моп. И една възглавница.
Много харесвам този апартамент.
Искам да живея тук, но татко не дава. Притеснява се за мен.
Не знам искате ли съквартирантка, но мога да спя и на пода.
- Ще го взема. - Ще ви помогна с куфара.
Не, благодаря ти. Само ще се преоблека
и ще отида да се включа в издирващата група.
- Няма да вземат жена. - Тогава ще я търся сама.
Ако сте сама, няма да е група.
Не искам съквартирантка, Джудит.
А приятелка?
Какво е това?
- Хайде, ставай. - Дора.
- Ако не си на сцената след 10 минути... - Хайде, мила.
Точно така, давай, скъпа.
Шефът ти я пристрасти към тоя боклук. Как ще пее?
Моят шеф ли? И ти работиш за него.
- Не върша гадости като теб. - Мила, Каб Калоуей е тук тази вечер.
Точно така.
- Копеле такова! - Няма търпение да те чуе как пееш.
Щом си отвори и другото око, я изкарай на сцената. Не се бави.
Да, г-н Калоуей си умира да те чуе как пееш, скъпа.
Хайде.
Лефти, Дора излиза след пет минути. "Къде изчезна любовта ни", бавно темпо.
Клио.
Шел.
Викали сте ме, г-н Гордън?
Да, седни.
Едно питие?
Не, благодаря.
Клио ми е счетоводителка от невръстно хлапе.
И то много добра. Искам да я ангажирам повече,
но е твърде заета да държи речи.
Нали, Клио?
Нямаш милост. Остави Слапи да виси отвън като стара шапка.
Да, имахме тежък ден и не исках да го пренасям и тук.
Не искам още един чернокож да пропадне, нека си изпълни програмата.
- Благодаря, г-н Гордън. - Работиш и за г-жа Съмър?
Не, аз съм доброволка.
Значи й работиш безплатно? А аз ти плащам да работиш за мен.
- Май бъркам някъде. - Явно.
Я излез на сцената и кажи на клиентите, че Дора ще им скрие шапките.
- Не ставам за сцена, г-н Гордън. - Ами спомни си го,
ако г-жа Съмър пак те помоли да говориш, но по това се различаваме с нея.
Аз ти плащам, така че не те моля.
Да, господине. Извинете ме.
Така те искам.
ИЗЧЕЗНАЛА - ТЕСИ ДЪРСТ 10-ГОДИШНА - НАГРАДА
Теси!
Знам накъде отивам. Там долу има пътека, водеща до езерото.
Тук ли сте се целували навремето?
- Не. - Защо се държите тъй странно?
- Не се държа странно. - Хубаво.
Няма нищо лошо в това
да се потъркаляш гола в тревата с едно-две момчета.
Подръжте това. Вече сме 1966 г.
Не съм се търкаляла гола из тревата с никого. Какво правиш?
- Вие как мислите? - Не го прави до мен.
Дами и господа.
Познавам тази сладкопойна птичка от малка.
Никога не знам какво ще изпее, но все ме кара да искам още и още.
Насладете се на изпълнението на единствената и неповторима Дора Картър.
Мили мой, любими,
моля те, не ме оставяй.
Аз моля те, не ме оставяй
сама и безутешна.
Дълбоко в мен трепти
копнеж тъй страстен и изгарящ.
О, да, дълбоко в мен
и болката е тъй ужасна.
О, мили мой, любими,
къде изчезна любовта ни?
И всичките ти обещания
стопиха се, изчезнаха безследно.
Дълбоко в мен трепти
копнеж тъй страстен и изгарящ.
О, да, дълбоко в мен
и болката е тъй ужасна.
Не може да бъде!
Чакай!
Не я пипай!
Ще я прегърна.
Прегърни мен. Прегърни мен, вместо нея.
Джудит, повикай някого.
Обещавам да не я пипам, но трябва да изчакам тук с нея.
Ако беше майка, щеше да ме разбереш.
Щом умреш, вече не си момиче.
Или жена, или съпруга.
Вече не си ничия майка, ничия дъщеря.
И никой не те учи как да живееш.
Ти искаше смъртта на Теси да ти даде тази свобода, нали?
Но тя само ти показа вратата.
Едва моята смърт я отвори.
В ПАМЕТ НА ЖАН-МАРК ВАЛЕ
Превод на субтитрите Живко Тодоров