ЛІТО, КОЛИ Я СТАЛА ПРИВАБЛИВОЮ
Усі свої дні народження я святкувала в цьому будинку.
Усі вони були однакові.
Мама готувала млинці у формі Мікі Мауса.
Усі робили мені подарунки.
Це був день, який ми з хлопцями проводили повністю разом.
Найулюбленіший день року.
-Що це? -Нескінченність.
Знаєш, що це?
Це крута штука. Нам на математиці розповіли.
Ти помітила, що числа стають усе більшими й більшими?
Сотні, тисячі, мільйони.
Немає найбільшого числа, бо за кожним числом
є якесь більше.
Немає кінця.
Я не розумію.
Уяви, що це трек для перегонів.
Бачиш? Тут немає початку й кінця.
Ти можеш вічно ним їхати.
Кружляти колами.
Це нескінченність.
Як у вас справи?
-Перевір млинці. -Усе готово.
Усім добрий ранок!
Із днем народження!
А от і наша іменинниця, гарна, як і її квіти на сукні! Вітаю, люба!
Вітаю з шістнадцятиріччям, Бел.
Нарешті ти стала дорослою, сестричко! Із днем народження!
Дякую всім.
-Із днем народження, сонечко. -Дякую, мамо.
Твої млинці вже готові.
Власне кажучи, я не дуже хочу їсти.
Тоді до подарунків?
-Так. -Мій тобі точно сподобається.
І. І. КАММІНҐС - ЗБІРКА ВІРШІВ
Це перше видання. Купила в колекціонера.
Дякую, мамо.
Відкрий там, де закладка.
Це твій улюблений вірш.
Звісно. Сюзанна вчила нас його декламувати.
«Яким би не було горе,
твоїм чи моїм,
У нас завжди буде море, що розраду подарує всім».
Дякую. Мені сподобалося.
Будь ласка.
Тепер відкрий мій.
Просто шикарно. Дякую, Сюзанно.
Моя мама
подарувала мені ці перли, коли мені виповнилося 16.
Вона сяє, чи не так?
Тобі дуже личить, люба.
-Тепер я! Тримай. -Дякую.
Підвіска на щастя. Щоб успішно отримала водійське посвідчення.
Чудово, дякую.
Перевірка реакції.
-Що… -Стівене!
Ого, Стівене, не вірю, що ти щось придбав для мене.
Не хочу, щоб ти брала мій, коли я вступлю.
Усе ще розглядаєш Прінстон?
Буду подаватися на кілька стипендій.
Тато думає, що я можу виграти грант на навчання. Побачимо.
Гаразд.
Конраде, ти приготував подарунок?
Вибачте, я забув.
Нічого страшного.
Я й так нічого не очікувала, тож…
Гаразд, мені треба йти.
Обіцяв Клівленду сьогодні показати, як в'язати вузли, тож…
Із днем народження, Беллі.
Хочеш трохи повчитися їздити на моїй машині,
доки ми не поїхали забирати Тейлор зі станції?
Звісно.
Впевнено й повільно. Усе правильно. Їдь прямо.
Добре.
Скучила за Тейлор?
Авжеж.
Дуже скучила.
Точно?
Тейлор — моя найкраща подруга, але ти знаєш, якою вона буває.
Як ураган.
Ураган Тейлор. Звучить.
Поряд із нею я завжди почуваюся другорядною.
Та мені зазвичай байдуже.
Але сьогодні твій день. Тепер ти головна, а не вона.
Дякую за підтримку, Єр.
Бел… Занять із водіння має бути більше.
Ще б пак, набагато.
Уявіть собі таке:
ця частина линви — дерево, і вам треба
зробити петлю. Кроляча нірка.
Кролик вилізає з нори, оббігає дерево та залазить назад у нірку.
«Булінь» готовий.
Це найбільш заплутане порівняння, яке я коли-небудь чув.
Я змалечку вчився на цьому та звик.
Та ні.
Слухай…
Мене запросили взяти участь
у сьогоднішньому шоу «Добрий ранок, Массачусетс».
Ти б міг мені допомогти підготуватися?
Не хочу, аби мене висміяли справжні моряки.
Звісно, залюбки.
Чудово.
Хочу говорити впевнено, щоб здавалося, ніби я розуміюся на цій темі.
Дерева й кролик. Оце так.
Повторимо?
-Покажи ще раз. -Дерево, кролик…
Так.
Дякую.
Знаю, їхати на примірку до Нью-Йорка — це занадто.
Дизайнерка Олівія Лім — просто відпад, хочу з нею налагодити контакт.
Вона минулого літа випустилася з коледжу імені Святого Мартіна.
Вона різко прорвалася.
Ага, я щось чув про неї.
У неї така крута студія в Чайнатауні.
Кожному гостю на вході подають шоколад і шампанське.
Напихають гостей солодощами та випивкою. Оце підхід.
І я про це.
У неї в інстаграмі є навіть чоловічі моделі,
що чудово підійдуть під мій образ.
Ось, дивись.
Ага.
Так, це дуже гарно.
Можемо не підбирати один стиль, якщо ти не хочеш.
-Усе добре. -Ні, я хочу.
Вибач, сонечко, я справді хочу.
Ти найстильніша дівчинка в Казінсі.
Це…
Це нескладно.
Слухай…
Я справді хочу мати гарний вигляд поряд із тобою.
Так і буде.
Ти вже гарний.
Ставлю двадцятку, що вона скаже «Джеремі».
-Вона вже запам'ятала. -Думаєш?
Вона так із тобою фліртує.
Ось і вона!
Боже!
-Ти приїхала! -Із днем народження!
Дякую!
-Беллі, ти швидко вчишся! -Що?
Сукня пречудова. Моя школа.
-Тейлор, облиш. -Вона просто розкішна, чи не так?
Як і завжди.
Дякую.
Я візьму твою сумку.
Дякую, Джеремі. Справжній джентльмен.
Звісно.
-Він Єремія, а не Джеремі. -Мені більше подобається Джеремі.
-Ну що, їдемо додому? -Можемо ще заїхати в одне місце?
Дарунок богів.
-Їла б кожен день, якби могла. -Я теж.
Гаразд.
Відкривай подарунок.
Гадаю, тобі страшенно личитиме.
-Подобається? -Беллі таке не вдягне.
Власне кажучи, мені дуже подобається.
Дякую, Тейлор.
Прошу.
То який план на вечір? Де вечірка?
Сюзанна готує лобстера на вечерю.
Це нудно. Ні.
Тобі ж виповнилося 16.
-Треба відірватися. -Вечеря — це теж весело.
Сюзанна готує тему сонцестояння.
Замовила для нас спеціальні вінки з квітів.
Хіба тобі не слід святкувати з однолітками?
Так і буде. Ти ж тут.
-А я що, невидимий? -І Стівен.
Буде ще Кем.
Дуже хочу побачити, хто ж відволік тебе від сама-знаєш-кого.
-Тейлор. -Що?
У мене ідея.
Можемо піти на вечірку Ніколь. Одразу після вечері, як вам?
Так! А що за Ніколь?
Моя наставниця на балі.
Вона дуже мила, завжди впевнена у собі, весела…
Я зараз просто підсмажуся. Їдьмо додому.
Хочу вдягти купальник і пірнути в басейн.
Звісно.
-Я сиджу спереду. -Ходімо, Бел.
Гаразд, заждіть.
Я вже йду.
Хто це в нас манер набрався?
Конраду відірве голову, коли він побачить тебе в цьому бікіні.
Навряд чи. Йому байдуже.
-Та годі, Беллі. -Серйозно.
Навіть подарунка мені не зробив.
-Як це? -Сказав, що забув.
-От негідник. -Отож.
Не можу повірити, що ти мене не послухав.
-Тепер у тебе є дівка. -Так і є.
Вона така неймовірна, я ще таких не бачив.
Ми знаємо, що ви про нас шепочетеся.
Ага, помрій.
Зіграймо в «Курку».
-Ні, тільки не це! -Так.
-Останній раз грали, коли мені 12 було. -Буде класно.
-Я за. Ну ж бо, Стівене. -Добре.
Я з Джеремі.
Чудово, а мені залишається Стівен?
Це нечесно. Тейлор набагато легша.
Ну вибач мені, товстусі. Не хотілося б зламати твої тендітні плечі.
Ти просто вища за неї, от і все.
-Годі. -Ото скиглій.
-Міняймося. -Добре, згоден.
Давай, топи їх, Беллі.
Готові? Зараз ви отримаєте.
-Так, поїхали. -Непереможні.
-Дідько. -Ось так!
Стівене, чому ти такий слизький?
Може, не треба стільки олії на дупу мастити?
Якби ти мав волосся на тілі, я б не зісковзувала.
Починаймо битву.
-Ну що, погнали? -Так.
Три, два, один, уперед!
-Уперед! -Обережно!
Боже!
Скидай її!
-Так! Давай п'ять! -Отак!
-Тихо. Усе через тебе! -Ні, ти винна!
-Ми чемпіони! -Так!
-Ми чемпіони! -Привіт усім!
Привіт, Ніколь.
Привіт! Із днем народження, Беллі.
Ви граєте в «Курку»?
Так, Тейлор запропонувала.
Привіт, я Тейлор.
-Привіт. -Моя найкраща подруга.
Приїхала на вихідні.
-Це класно. -Авжеж.
Пограймо у справжню гру.
-Так. -Я за.
-Ні! -Чорт забирай!
Вибач.
Ой, вибач, Єр.
Втрачаєш позиції, Стівене.
-Та невже? -Ага.
Ну, тримайтеся тепер.
-Приймаю! -Гарно.
Ну все, досить!
Приймаю!
Беллі, я готовий.
На тебе!
-Не думаю, що ти зможеш. -Уперед.
-Боже мій! -Усе гаразд?
-Вибач. -Тейлор!
Я ж не хотіла.
Вибач, будь ласка. Ти як?
Усе добре, справді. Грайте собі.
Дай подивлюся. Ходімо в дім, я візьму лід.
Конраде, усе гаразд.
Вибач іще раз, Ніколь.
-Дуже боляче? -Пусте.
Та годі, Беллі.
Конрад про неї подбає.
Перед дзеркалом покрутитися не забудь.
І вам усього найкращого.
Боляче?
-Конраде, я ж сказала, усе добре. -Так. Я просто…
турбуюся.
Дякую, що турбуєшся про мене.
Завжди радий.
Перепрошую.
КЛІВЛЕНД - Ти скоро прийдеш?
От чорт.
Боже, вибач.
Мені треба йти. Терміново.
Добре. Бувай.
Що там таке у книжковому?
Не знаю.
-Поглянемо? -Авжеж.
Перепрошую.
Я здуріла, чи Клівленд Кастильйо — привабливий тип?
Ні, це через нестачу сексу.
Думаю, він ідеально підходить для теми «секс після розлучення».
-Що? -Ти його книгу за день прочитала.
І ще статтю про його колишнього у «Нью-Йоркері».
Він гей.
Я теж її читала. Він не гей, а бісексуал.
-Це все змінює? -Звісно, що ні.
Невеличкий літній роман ще нікому не зашкодив.
Я краще з тобою літо проведу.
Люба, ти й так зі мною постійно. Час про себе подбати.
Перепрошую.
-Конні? -Вибачте, спішу.
Я залюбки розкажу про книгу, яку збираюся писати.
Вона про судноплавство.
Ти зовсім інша цього літа.
Ти про що?
Ти стала перейматися гардеробом.
У тебе нові друзі й навіть хлопець є.
Я ж казала, це літо інше.
Знаю. Маю визнати,
мене трохи лякають такі зміни в тобі.
Це ж ти казала: «Беллі, не бійся змін».
Так.
-Пообіцяєш мені дещо? -Звісно.
Ми найкращі подруги назавжди?
Це не зміниться ніколи.
Подруги навіки. Ходімо.
Я гадала, що ми плануємо просту вечерю.
Беллі ж виповнилося 16.
Конні вже почистив кукурудзу?
Ще ні.
Не вірю, що він забув про день народження Беллі. Що сталося?
Він такий з квітня. Замкнений у собі.
-Відколи розійшовся з дівчиною? -Ага.
Не хоче говорити про це.
Хочу знати, що з ним усе добре.
Пам'ятаєш, як він зламав руку й нікому не сказав?
У цьому весь Конні.
Можливо, ти з ним поговориш? Ви завжди знаходили спільну мову.
Залюбки.
Привіт, Лорел.
Просто хотіла побалакати.
Добре.
Як твої справи?
Нормально.
«Нормально»?
Раніше ми розмовляли.
-І зараз розмовляємо. -Хіба?
Ти мій особливий.
Ти першим з'явився у нас. Можеш говорити зі мною про все.
Дякую.
Знаєш,
не можна все тримати в собі.
Не треба завжди бути сильним.
Знаю.
-Просто… -У твоєму віці я була давно,
але досі пам'ятаю, як болить розбите серце.
Втратити перше кохання — це важко.
Лише час гоїть рани.
Обрі. Звісно.
Це було дуже тяжко.
Так.
Смакота.
Кеме, ти не проти, якщо я буду називати тебе Кем Кемерон?
-Авжеж, чуваче. Прикольно. -Гаразд.
Я рада, що ти прийшов.
Твоя мама працює у клубі, вона розповідала про тебе.
Дякую за запрошення. Мама передає вітання.
Кеме, куштував суп із водоростей? Це традиційна святкова страва в Кореї.
Ні. Апетитно. Дякую.
Ти вегетаріанець, тому він без м'яса.
Дякую за турботу, Лорел.
Чому ти не їси м'яса, Кеме Кемерон?
Виробництво м'яса — це основна причина глобального потепління.
І ще я просто люблю тварин.
-Вибач за шкіряну куртку. -Та шкіра, мабуть, штучна?
А Беллі їсть м'ясо.
І як тобі цілувати її після цього?
Досить.
Я не засуджую тих, хто їсть м'ясо. Це лише мій вибір.
То ти не проти, що вона спершу їсть мертвечину,
а тоді цими губами тебе торкається?
Так, я не проти. Власне кажучи…
Беллі дозволено цілуватися.
Але не більше.
Мамо, прошу. Це зовсім не смішно. Тобі вже досить вина.
Вибач, я просто не розумію,
хто захоче цілувати ту, хто напудив у ванну?
Мені було два роки.
-Два? Скоріше шість! -Шість.
-Замовкни, Стівене! -Стівене.
Я пам'ятаю. Це так давно було.
Пам'ятаю, як минулого літа
ви підмовили його напісяти в камін,
тоді ще весь будинок смердів кілька днів, правда?
Я думала, що це сусідський кіт.
Ми були п'яні.
Від однієї банки, еге ж.
Вона тебе зробила.
Думаю, ми підемо на вечірку Ніколь.
Так! Боже, люблю тебе.
Буде весело.
Ти зараз око собі виколеш, фарбуй вії.
Я й намагаюся.
Я допоможу.
Сьогодні буде шалена ніч.
Хоч би не така катастрофа, як минула вечірка.
Ти там була 20 хвилин. Не рахується.
Я так осоромилася перед усіма.
Ти звернула на себе увагу.
Насолоджуйся, не зіпсуй усе.
Особливо круто було ходити з підбитим оком.
Нуль грудочок. У мене золоті руки.
Треба взяти їх із собою.
Сюзанна їх для вечері взяла,
незручно якось їх забирати.
Ні.
Просто краса.
Поглянь на нас.
Дві секс-бомби.
Обережніше!
Чуваче, це було круто!
Беллі, ти прийшла!
Привіт, Ніколь. Ти така гарна!
Хто б казав! Красуня!
-Боже, це справжні квіти? -Ага.
Неймовірно. Ходімо, покажемо Джіджі.
Так, звісно. Ти йдеш?
-Повеселіться там. -Гаразд.
-Знайду нам щось випити. -Дякую.
Дівчата, дивіться, хто прийшов!
-Іменинниця! -Із днем народження!
-Із днем народження. -Це так гарно.
Дякую, народ. Це що, для мене?
А для кого ж, Беллі?
Боже… Дякую, народ!
Торти просто неймовірні, Ніколь!
Якщо тусити, то на повну.
Гаразд, Беллі, загадуй бажання.
Зараз.
Беллі, де Єремія?
Десь біля столика з випивкою.
-Хто хочеш випити? -Ти, явно.
Я тебе навчу. Я на цьому знаюся.
-Ловлю на слові. -Домовилися.
-Чому я не бачив тебе біля басейну? -У нас удома вже є свій.
А там є таке?
Ти прикидаєшся.
Ні. Я за обидві команди граю.
Ніколь, то ви з Конрадом разом чи як?
Скоріше «чи як».
Ти з ним живеш. Чим він займається?
Зависає з іншими дівчатами?
Ні. Він зазвичай сам по собі.
Змінимо тему.
Ти вже запросила Кема на бал?
Збиралася перед вечерею, але навколо стільки людей.
Запроси зараз. Просто скажи це.
Відведи його в пусту кімнату і запроси його там!
Не роби цього, він ще заведеться!
-Так точно погодиться. -Джіджі!
-Я так планувала. -Знаю.
Але порада так собі.
Навпаки. Це мій план на сьогодні.
Знаю, але це жахливо.
Виглядає модно.
Але я б обрала щось практичніше.
Ага. Мода — це не завжди краще.
Не думаю, що Беллі згодна.
Вона тепер із модними дівчатками.
Вона лише вивчає їх.
Такі дівчата лише на вигляд круті.
Беллі з ними не буде комфортно.
Ти завжди будеш потрібна їй.
Ти її головна подруга.
-Годі тобі. -Добре.
Черга не рухається. Гляньмо нагорі.
Звісно.
Які плани після вечірки?
-Я зайнята, а він — ні. -Ти зайнята?
Дуже шкода.
Добре!
Я на хвилинку.
Перевірка. Раз, два, три. Як чути мене?
Присвячую цю пісню Кему та нашій улюбленій Беллі-Бум!
Господи.
Мене вразило літнє кохання
-О, ні. -Ну ж бо!
Зустрів дівчину, що від мене шаленіє
Познайомилася з хлопцем безмежно милим
Літні дні віддаляються
Ох, ці літні ночі
Розкажи все, розкажи все Ви далеко зайшли?
Розкажи все, розкажи все Чи має тачку він?
Пропливла біля мене, в неї ногу звело
Тейлор!
Тейлор, ти тут?
Агов, зачини!
Ой, вибачте.
Тейлор?
Боже!
-Беллі… -Боже.
Трясця!
-Стівене! -Ти що, зустрічаєшся з моїм братом?
-Це просто випадковість. -Що, знудилася?
У нього є дівчина! Дівчина, яка йому подобається.
А я подобатися йому не можу?
Я не це мала на увазі.
Це може все зіпсувати. Він йде з нею на бал дебютанток.
-Ті дівчата — її подруги. -Боже!
Мене вже нудить від цього триклятого балу.
Я не знаю, хто ти тепер.
Чому? Бо я не роблю все так, як тобі хотілося б?
Ти лягла під мого брата, щоб мені дошкуляти?
Ти із себе невинну вівцю робиш, Беллі.
-Ніби це ти жертва! -Жертва? З чого б це я…
Ти така егоїстка, Беллі.
Навіть не помічаєш, що я стільки років за Стівеном бігаю.
Якби ти не думала лише про Конрада…
Та що з тобою? Нас можуть почути.
Чи не начхати? Кругом стільки всього відбувається,
але тебе це цікавить лише тоді, коли ти в центрі уваги.
Мені зараз не до цього. Мушу йти.
-Промажеш. -Більше базікай.
Ого! І не близько навіть.
Кеме, ти вже вчишся вальсувати?
Пані Ковінґтон — садистка.
-Ти про кого? -Учителька бальних танців.
Ага. Беллі мене ще не запрошувала.
Ще запросить, чуваче. От побачиш.
-Кажу тобі. -Добре. Якщо ти так кажеш.
-Псих! -Це було близько.
Це було близько. Готові?
-Уперед. Щасти. -Привіт.
Привіт.
Беллі! Де ти була?
Ага. Я думала, що ти не п'єш.
Це вода. За мене п'є Єремія.
Мені подобається цей хлопець. Весело з ним.
Ми можемо піти просто зараз?
Звісно. Ходімо
Ще побачимося.
-Бувайте. -На добраніч.
Двоє проти одного. Ви програєте. Готовий?
Ще й як.
Влучив!
Гарний кидок.
-З тебе п'ять баксів! Я ж казав… -Можна дещо спитати?
Звісно.
У вас із Єремією щось є?
Ти про Конрада?
Що? Ні, я про Єремію.
-Ви так мило спілкуєтесь. -Ні, Єр завжди такий.
Він з усіма фліртує.
Сюзанна часто каже, що він — як золотистий ретривер.
Радше бордер-коллі.
Згодна, щось у цьому є.
Дякую, що прийшов сьогодні.
Із задоволенням, Флавіє.
Я, власне, хотіла дещо спитати в тебе.
-Справді? -Ага.
Ти ніколи не соромився того, що єдиний не п'єш?
Ні, ніколи.
Це класно.
Це все?
Так. Усе.
Гаразд.
Дякую.
-Добрий ранок. -Привіт, Бел.
Хочеш?
Ви ще не помирилися з Тейлор?
Ні. З минулої ночі не розмовляли.
Тримай.
Дякую.
-Коли вона їде? -За кілька годин.
Саме збирає речі.
Хочеш за кексами з'їздити? Мені треба вибратися з дому.
За кексами? Завжди за.
Заберу це із собою. Візьмеш ключі в кімнаті Конрада?
-Так, а він дома? -Ні, залишився в Ніколь.
А де у нього ключі?
У столі.
МЕГАЛОДОН - 2-23 МІЛЬЙОНІВ РОКІВ ТОМУ
КОНРАД - «ПОПУТНОГО ВІТРУ»
Принаймні він пам'ятає про нескінченність.
Невже він не знає, що заради нього
я б намотувала кола вічно?
Усе добре?
Не розумію, що з Конрадом цього літа.
Ти про те, що він забув про твій день народження?
Ні. Він дивно поводиться, відколи я приїхала.
Він такий уже кілька місяців. Не зважай.
Я радий, що ти запросила Кема вчора.
Він класний.
Ти його вже запросила на бал?
Ні.
Слухай, ми зі Стівеном над ним глузуємо іноді, але…
Він справді класний. Думаю…
Конрад справді подобається Ніколь.
Але якщо вона йому ні — це нечесно.
Що?
Нічого. Учора ти лише про Кема Кемерона говорила,
а сьогодні тебе цікавить лише Конрад.
Чого ти бурчиш?
-З Люком не вийшло вчора? -Годі.
Власне кажучи, з Люком усе вийшло. Розказати подробиці?
-Ні. -Точно?
Замовкни.
Ти сьогодні рано.
Яким вузлом мучитимеш цього разу?
Ви навіть не скажете, що я налажав?
Лаяти — обов'язок батьків.
Тому…
У мене й немає дітей.
То мене не звільнено?
Слухай, я просив тебе допомогти мене підготувати.
Чи настав кінець світу від того, що ти запізнився,
а я наплів маячню про судноплавство на держканалі?
Не думаю.
Дякую, що не сердитеся.
Будь чесним зі мною.
Чому ти запізнився?
Я був із дівчиною. Ми забули про час.
-Де мої 17… -Ні, нічого не було.
Як скажеш.
Радий за тебе, хлопче.
Але більше не спізнюйся, гаразд?
Звісно.
-Ви в'язали «булінь»? -Годинами…
-Невже? -…без кінця, тож можу тепер…
Так.
Ви вмієте робити «булінь», та й непоганий.
Майже готовий до «Кубка Америки».
Ти навіть не попрощаєшся?
Не хочеться.
Вона твоя подруга, і приїхала на твій день народження,
тому що любить тебе.
Добре.
Щасливої дороги.
Дякую.
-Ну добре. -Щодо минулої ночі…
Можеш бути спокійна, це більше не повториться.
Стівен сказав, що це була помилка й нам не варто було цього робити.
Тож тепер байдуже.
Слухай, я не злюся.
Просто мене це шокувало.
Мені треба оговтатися.
Звісно.
Мені вже час.
Бувай.
Хлопців багато, а справжніх подруг — одиниці.
Дружбу треба берегти.
Ніколи не знаєш, що на тебе чекає в майбутньому.
Що, Тейлор уже поїхала?
А що? Хочеш іще з нею полизатися?
Беллі, не сип сіль на рану, і так кепсько.
Ти заслужив. Вона моя найкраща подруга.
І взагалі, у мене тепер травма.
-Боже. -Я ледь не осліпла!
Ти поводишся, як дитина.
Ти їй дійсно подобаєшся.
Так, знаю.
Слухай…
Ти можеш…
не розповідати про це нікому?
Надто Шейлі?
Ага.
Ти цього не заслуговуєш.
Ти їй небайдужий.
Я не…
Не знаю. Вона звикла проводити час із…
хлопцями, як із вечірки Ніколь.
Ти теж хлопець із вечірки Ніколь.
Тобто вона звикла, що хлопці з нею, як із королевою.
А я так не зможу.
То ти долав свою невпевненість у собі,
цілуючись із моєю подругою?
Ага.
Виходить, що так.
Я бажала Конрада на кожен день народження,
щоразу, як падала зірка
кожної монетки у фонтані.
Може, зараз я маю силу здійснити своє бажання?
Та чи Конрад — усе ще моє бажання?
Знаю.
Я тут інтернеті дещо прочитала.
Для нової книжки?
Ні, про альтернативне лікування.
За останні три роки багато чого змінилося.
Ти говорила з Адамом?
Я знаю, що ти відмовилася від хіміотерапії.
Я не буду знову через це проходити.
Я знаю, скільки мені залишилося.
-Бек… -Усе добре.
Я змирилася.
Скажу дітям, коли повернемося до Бостона.
Хочу провести ще одне ідеальне літо в Казінс.
Це все, чого я хочу.
Гаразд.
Творчий керівник Данило Качмарський