Detta har hänt...
Jag har beslutat sälja.
Vi har visning imorgon.
-Överraskning! -Vi mister huset.
Vi löser det ihop.
Du skrev en fin bok.
Susannah skulle velat att du delar den med världen.
Conrad kanske lyssnade på mig förut,
men nu struntar han i vad jag tycker.
-Skönt att inte göra det här ensam. -Instämmer.
Conrad, läget?
Conrad?
Conrad, vad är det som händer?
Vad har hänt?
Panikattack. Jag mår bra.
Det kommer att bli bra.
-Jag ska hämta Jere. -Nej, gör inte det!
Jag behöver bara en sekund.
-Finns det nåt jag kan göra? -Jag vet inte. Bara prata.
Bara prata om vad som helst.
Snacka, eller hur.
Stranden.
Första gången du tog mig hit för att surfa blev jag så arg.
Du och Jer hade kommit tillbaka från surflägret,
och ni kunde coola tricks.
Jag kände mig som ett barn, men...
du paddlade med mig tills vi fångade en våg.
Jag tyckte att du var så cool.
Jag antar att du hade fel.
Nej.
Du är fortfarande coolast.
Har du ofta dessa?
Ja.
Oftare sen mamma dog.
Fint att du är här.
Vill du berätta vad som gjorde dig upprörd,
eller ska vi låtsas som ingenting?
Jag kom in på Stanford.
Är du seriös?
Mamma hade en fantasi om att jag skulle hitta mig själv på västkusten.
Det är bra.
Du har drömt om Stanford sen du var tio.
Ja, jag vet.
Men det blir bättre mellan mig och Jer, han ska till Finch,
som är nära Brown, så det passar inte...
Du behöver inte bestämma dig nu.
-Prata med Jere. -Han vet inte ens att jag sökte.
Säg det inte till honom.
Stanford är inte ens en Ivy.
Så, vem bryr sig?
Vi drar.
-Mamma? -Ja.
Hej.
Attans.
Vi är inte i Kalifornien, men spara vatten.
Tack, älskling.
Hej, Belly.
Hej, förlåt.
Jag kände lukten av muffins.
-Vill du ha en? -Visst.
De är till visningen imorgon.
Har nån köpt muffins... -Hej, Jeremiah.
Hej.
-Conrad. -Skye.
-Du sa inte att hon var här. -Det är "hen". Inte "hon".
Det har gått ett decennium sen jag såg er.
Hur mår ni, efter att er mamma...
Det har varit tufft.
Särskilt nu när vår moster stjäl hennes hus.
Jag stjäl ingenting.
Jag bestämmer över huset
och har valt att sälja det.
Ni pojkar borde åka så att ni slipper rusningstrafiken.
Inte en chans. Vi stannar på visningen.
Nej. Jag kan inte ha ett gäng tonåringar som jagar bort alla.
Ring er pappa, det här är inte ett moster Julia-problem.
Jo, det är det.
Det är du som är problemet.
Jag har inte tid med det här.
-Hon är fortfarande anhörig. -Varför gör hon det här då?
-Det är svårt för henne med. -Jaså?
Det verkar ganska lätt.
Han har vuxit upp till en skitstövel.
Du skulle bara veta.
Antar att det här är ditt rum.
Inte så länge till, tydligen.
Det brukade vara mitt.
Det var annorlunda då. Mer rustikt.
Men det här är trevligt. Det är varmt.
Din mammas förtjänst.
Behåll huset inom familjen och det är ditt.
Vad generöst av dig.
Mamma är borta, men inte här.
Hon valde allt. Planterade varje blomma i trädgården.
Det här var hennes favoritplats.
Jag förstår att din familj har underbara minnen här,
och ni kommer alltid att ha dem.
Minnen fungerar så.
Det är inte samma sak, och det vet du.
Det här huset ligger på andra sidan landet från mig.
Det skulle kosta tusentals dollar i underhåll per år. Pengar jag inte har.
Vad var det?
Lät som ett moster Julia-problem.
Hur många är det i det här huset?
Jag kom ihåg att låsa. Jag är inte ett barn.
Vad har du på dig?
Jag glömde min, okej? Den här var den enda som fanns.
-Och den är bekväm. -Varför viskar du?
-Laurel. -Är det Taylor?
Ja. Belly tog med henne så att hon skulle få lite miljöombyte.
Oss emellan, hon ser inte bra ut.
Tror inte att hon har duschat sen det tog slut.
Håll ställningarna och låt inte tjejerna
äta snacks i min säng.
Ja. Okej.
Du kommer att vara grym. Du är min favoritförfattare.
Brandon Sanderson är din favoritförfattare. Han är här.
Kan du få ett signerat ex av hans nya bok? Tack, hej då.
Du är en usel lögnare. Och jag luktar aldrig illa.
Ge mig lite.
Större än så.
Varför gömmer du dig här uppe?
Undviker du den där tanten, eller Conrad?
Jag äter bara frukost.
Kanske båda?
Jag har ingen aning.
Du kom hit med de bästa avsikterna,
men det här är deras familjedrama. Jag vill inte att du sugs in i det igen.
Jag kommer inte att sugas in,
men jag vet att om nån lägger ett bud vid visningen,
så är det över.
-Jag vet, men... -Förstår inte varför hon har så bråttom.
Jag vet inte, Belly. Hon har säkert sina skäl.
Vi går och tränar på stranden. Volleylägret börjar om fem dagar.
Jag har inte rört en boll på månader. Glöm mitt kaptensskap.
Jag har tur om jag kommer med i laget.
Krossades ditt självförtroende efter resultatet på regionala?
Uppenbarligen.
Är du tränarens favoritspelare just nu? Absolut inte.
Har du blivit rostig under lågsäsong?
Utan tvekan.
Hjälper jag dig genom att lyfta dina värsta rädslor?
Antagligen inte.
Allt jag försöker säga är att det förflutna inte avgör ditt öde.
Det är de val du gör idag.
Tro mig, jag vet.
Finns det fler av dessa på nedervåningen?
Det var svårt nog att få den här.
Herregud.
Hej, kan jag hjälpa dig?
Sandy Denadi. Jag söker Julia.
Just det, för visningen.
Julia bestämde sig faktiskt för att avbryta.
Ja, det är sista minuten, men hon ändrade sig.
Vem är du?
Hon är min flickvän, och hon har rätt. Huset är inte till salu.
Conrad Fisher, eller hur?
Fint att se dig. Jag beklagar din mamma.
Inte tillräckligt för att missa möjligheten att sälja.
-Jag gör bara mitt jobb. -Se det här som en oväntad ledig dag.
Ignorera dem.
Det blir visning idag,
men det verkar vara ett litet problem med AC:n.
Den dog.
Det är inget litet problem. Det ska bli 35 grader idag.
Vi pratar utanför en sekund.
Förlåt. Menade inte att kalla dig min flickvän.
Det är lugnt.
Är allt okej?
Nej. Mäklaren är här.
-Fan. Vad ska vi göra? -Jag vet inte.
Skye kanske har nån information som kan hjälpa oss.
Om vi kunde få en stund med henne.
-Hen. -Okej, tack.
Lycka till, de två är oskiljaktiga.
Jag vet fan inte.
Det är 2 000 grader här inne.
Julia sa att AC:n är trasig.
Va? Lägg av!
Dagens visning är inställd.
Ni måste ut ur huset medan jag får AC-killen att göra sitt jobb.
Och vem är AC-killen?
-Ska jag leta upp en? -Nej, det är okej.
Susannah har säkert sin föredragna tekniker
och fyra reserver uppskrivna här.
Nu behöver jag inte ljuga om svartmögel. Vi går till stranden.
-Jag går inte. -Vi vann den här omgången. Vi drar.
-Köpcentrumet har bra AC... -Ha så kul.
Jag skippar inte examensproven för att lämna...
Jag anstränger mig för att hålla mig lugn.
Ni har förstört min dag. Försvinn ur min åsyn i några timmar.
-Tror du... -Strandpromenaden, då?
-Strandpromenaden. Bra idé. -Ja, jag är på.
-Jag med. -Ja, fint.
Följ med oss, Skye.
Låter lite väl... tivoli.
-Jag borde stanna med dig. -Nej.
Inte min favorit. Du kanske gillar den.
Ska jag inte stanna?
Nej, jag klarar mig.
Efter detta åker jag till hotellet för en tupplur
och en lugnande.
-Antar att jag följer med er. -Okej.
-Bra! -Kom.
-Kusinerna i Cousins. -Då drar vi.
Vi drar.
Jer, kan du vänta ett ögonblick? Jag vill prata med dig.
Vad är det?
Jag hoppas att du inte är arg över att jag bjöd in Skye.
Jag vet att det är konstigt med deras mamma.
Nej, det var snällt av dig.
Jag tror
att när de får se mer av Cousins och umgås med er,
då förstår de varför vi älskar det så mycket.
De kommer att bli övertygade.
Jag förstår vad du menar.
Okej.
Det är faktiskt ganska trevligt att umgås med Skye.
Det är bara jag, pappa och Conrad nu.
Det är skönt att känna att vår familj är lite större än så.
Vi är också er familj.
Tack för allt du gör.
Det betyder mycket.
Okej. Nu drar vi.
Inte glad att vi åkte hit?
Hur är det här mindre varmt än inomhus?
Den magiska havsbrisen kyler ner en.
Sval bris, så fan heller. Jag vill ha glass.
Naturens AC.
Jag är född introvert, så jag vet inte om det här stället är skrämmande
eller om det är reptilhjärnan som säger det.
Det är kul, jag lovar.
Kul? Senast vi var här grät du.
Belly var 12 och Conrad slog henne i ett basketspel.
Förloraren fick åka Terror-tornet.
Belly, du var så rädd att du kräktes.
-Jag var sjuk. -Sjukt rädd.
Mamma måste kasta dina kläder och bära hem dig i en kaftan.
Susannah brukade tvinga hit min mamma när de var barn.
Mamma hatade det alltid, men Susannah älskade det så mycket.
Vet du vad mamma älskade mer? Strandhuset.
Min mamma är inte ond, Conrad.
Och er mamma var inget helgon.
Skye, har du spelat basketspelet?
Nej, och så kan det förbli.
Vill du se mig slå Conrad?
Du kan inte slå mig.
Jag skulle inte hata att se på.
Conrad, har du vad som krävs?
Inte ännu en Great Boardwalk Showdown.
-Varför inte? -Nej! Vad menar du?
De körde en turnering varje år på strandpromenaden.
Jag fick en detaljerad återgivning så fort Belly kom hem.
Varje år tills Belly och Conrad tog det på för stort allvar
och mamma förbjöd oss att spela igen.
Är du med, Jer?
-Ja, för fan. Vi kör. -Ja!
Jag borde faktiskt dra.
Nej, stanna. Det är kul.
För sent. Du är i mitt lag.
Okej, du vinner. Men jag gör inga high-fives.
Inget: "Upp med kardan!"
Inga förolämpningar.
Mina mungipor kan vändas uppåt, men jag tänker inte le.
Okej.
Okej, vad spelar vi om?
Förlorarna måste köpa vinnarna
den största godispåsen de väljer.
Verkligen? Godis?
Kan vi inte komma på nåt sexigare?
Godis har alltid varit priset. Bellys val, uppenbarligen.
Okej, vi kan köra, men...
Vi börjar inne i arkaden, det är så varmt ute.
Okej.
Jag trodde att vi förlorat detta,
men kanske kunde vi få tillbaka det, om än för en dag.
ARKAD
Nej!
Herregud!
Skit på er, tjejer!
Okej, alla.
Bäst av fem rundor.
Första och sista rundan spelar alla.
I mitten är det en-mot-en, så välj er bästa spelare.
Kommer nog inte att vara jag.
Underskatta dig inte.
Okej.
Är ni redo, losers? Tre, två, ett, kör!
-Nu kör vi! -Först till 21 vinner!
LAG CONRAD - 0 TRÄFFAR LAG BELLY - 0 TRÄFFAR
Attans! Hon fick mig!
Nej!
Bra!
Nej!
Taylor.
Jag ska ta dig, Taylor.
Var beredd!
Kom ut, vart du än är!
Pang!
Okej, nu jäklar!
Nästa träff vinner allt!
Nej!
Ta henne!
-Vi vann! -Jag vann!
Vi vann!
-Där fick du! -Skämtar ni med mig?
Pro-klipp.
Vi tar dem nästa gång.
"Tar dem nästa gång"?
Vi ska spela Fånga Flaggan nu, och om jag minns rätt...
Det är lugnt.
-Jag behöver en kisspaus. -Vi har denna.
-Vad? -Du är löjlig.
-Vill du spela? -Nej...
-Bror mot syster? -Nej.
Taylor får köra. Hon är en spindelapa.
Hon kommer ändå att få spö.
Men snälla! Dina svaga armar.
-Mina svaga armar? -Ja.
Okej.
-Varje gång? -Det är faktiskt mycket.
-Hörni... -Hej.
Kan jag ställa en fråga?
-Visst. -Ja.
-Kommer ni ihåg när vi sågs sist? -Du var mycket mindre.
Ja. Tack, puberteten.
Det var julen precis efter att morfar dog.
Du och din mamma dök aldrig upp på julaftonsmorgonen.
Mamma hade lagat en stor frukost.
Hon blev jätteledsen.
Ja.
Mamma ville att det skulle vara en chans
att rensa luften från allt gammalt groll.
Er mamma ville att det skulle vara en perfekt jul.
Som att inget hade hänt.
Så de bråkade och vi drog.
Mamma grät hela flygresan hem.
Vi åt pizza som julmat.
Det blev en slags tradition, "Shitmas".
Jag tror inte att mamma försökte tysta din mamma.
Hon ville bara ha en nystart.
Det är tråkigt att våra mammor aldrig löste det.
Strandhuset är ganska coolt.
Det skulle ha varit trevligt att hänga med er.
Rädd? Varför pressar du mig?
Vänta, kolla.
Jag har aldrig sett nån läsa en av mammas böcker.
Inte jag heller.
Ska vi skicka henne en bild?
Nej.
Hon kommer att förstå var vi är och bli arg.
Sa jag att hon åkte till New York?
På det där bokeventet.
Hon verkade faktiskt lite nervös.
Kom igen, Laurel blir inte nervös.
Du har fel om mamma.
Vad, Taylor?
Varför är du elak?
Elak? Vad pratar du om?
Okej. Nästa utmaning, jag mot dig.
Är du redo att få spö?
-Nu kör vi. -Herregud!
Tror ni jag klarar det?
Kör hårt.
Inte utan sele!
-Cam? -Cam Cameron?
-Lägg av! -Är vi i trubbel?
Officiellt får man inte leka på eller runt klätterväggen,
men inofficiellt är det det mest spännande som har hänt idag.
Nicole sa att du skulle praktisera på ett valfångstfartyg.
Det blev inte av.
Tråkigt att höra.
Det är okej.
Uniformen? Supercool. Verkligen seriös.
Tack, Belly.
Skye, du har inte träffat Cam.
Skye, här är Cam. Cam, Skye, Conrad och Jeremiahs kusin.
Så kul att se dig,
men vi har oavslutade ärenden.
-Nu kör vi! -Du och jag, Tay-Tay.
Jag visste att vi skulle hamna här.
Vad menar du?
-Jag som knockar dig totalt. -Snälla.
-Taylor, du har detta. -Ta hem den, Steve-O.
Försten till flaggan vinner. Sätt igång!
-Kom igen, Steven! -Taylor, du har detta. Lätt.
Ser bra ut, Steve-O!
Kom igen. Kör hårt.
Kör.
Använd armarna, Steven!
Kom igen, Steve-O!
-Dra! -Du klarar det.
Steven, du vinner!
-Steven vinner. -Tack, Gud!
Det är för lätt!
-För lätt. -Håll käften!
Jag kommer ner, pojkar!
Jajamän.
-Ta hem den. -Bra, Steve-O.
-Jag var så nära. -Det är okej.
Det gör mig peppad att vara underdog.
Så, vad gör vi nu?
De får välja.
Jag vet inte vad du tycker,
men det kan vara dags för dig att pröva lyckan.
Absolut.
Synd för dig, men basket handlar om vinklar.
Synd för dig att jag hade en så bra trigonometrilärare.
Tack.
Okej! Fem bollar vardera. Flest mål vinner.
På era platser, färdiga...
Kom igen, Connie.
Kom igen, Belly. Du har detta.
Sätt igång!
Där fick du!
Jag låter dig få den så att du inte gråter när jag vinner.
-Visst. -Ja.
-Bra! -Kom igen.
-Han satte den. -Ja!
Ja!
Vilken match!
-Det står lika. Tre mot tre. -Snyggt skott, Belly.
-Fel lag, bror. -Vad?
Kom igen, älskling.
Du klarar detta, Belly.
Connie! Kom igen älskling!
-Fan. -Okej!
Det är fyra för Conrad. Sista kastet nu.
Sätter Belly femte bollen och tar hem vinsten?
Du har det, Belly!
Du har ingenting.
Kom igen, Belly!
Belly Conklin vinner!
Du kan inte räta upp hennes vinklar.
-Ja! -Hånade du honom precis i matematik?
Ja. Och det var lite kul.
Den var så bra.
Belly, titta hit.
Redo?
Perfekt slag. Det är min Killa B!
Jag visste det.
Du måste sluta övertänka
och låta instinkten ta över.
Det smärtar att säga detta, men välförtjänt.
Sa ju att jag skulle klå dig.
Jag tror att du får välja pris.
Här fick jag mitt hjärta krossat för första gången.
Jag var 13.
Conrad bjöd med mig till strandpromenaden, bara vi.
Det var allt jag hade väntat på.
Stunden.
Det är lite mycket folk. Ska vi sätta oss vid piren?
Jag tänkte att vi skulle kasta ring.
Jag trodde att han ville umgås med mig,
men han hade kommit för att se henne.
Okej. Kom.
-Hur många ringar? -Vi tar tre.
-Jag gillar dina shorts. -Tack.
Ja, de är riktigt fina.
Du sa att de var för korta när jag bar samma för två dagar sen.
Tycker du att de är för korta?
Jag går och hämta en lemonad. Vinn ett pris till mig.
Varför kom du inte tillbaka?
Det var lång kö till pariserhjulet.
Angie sa att den här var det bästa priset.
Gillar du den?
Jag hade hellre fått giraffen, men tack.
Det värsta var att han försökte vara snäll.
Han visste inte hur jag kände.
De har inte byt ut priserna på flera år.
-Du kan skaffa en vän åt Junior Mint. -Ja.
Jag tar giraffen.
Tack.
Okej.
Då får vi äntligen välja, och jag väljer dans.
Okej.
Det var så tillfredsställande
att se dig vinna över Conrad efter allt han har gjort mot dig.
Kom igen. Det är lugnt mellan oss.
Det var kul, till och med.
Verkligen? Kan ni ha roligt tillsammans nu?
-Jag antar det. -Jaså?
-Ja. -Det är stort.
-Du, Steven? -Ja?
Är det inte en sån slump
att AC:n gick sönder under en värmebölja
precis när den framtida ingenjörsstudenten kom?
-Jag vet inte vad du pratar om. -Inte?
Jag älskar sammanträffanden.
Redo, Belly?
Ska ni göra det där hela dan?
-Är det er grej nu? -Ja.
Kanske. Jag vet inte.
-Okej. -Vänta.
-Känner du hur det luktar? -Vad?
Det luktar comeback.
-Gör det? -Ja.
Är du säker på det? För om du är säker,
ska vi slå vad?
Okej. Fortsätt prata.
Så jag tänkte...
den av oss som förlorar måste åka Terror-tornet.
Du brukade gråta varje gång du såg den.
-Det gjorde jag inte. -Jo.
Jag vill gärna se det hända igen.
Okej, då säger vi så.
Han gjorde det så svårt att inte älska honom.
När han är så här minns jag varför jag gjorde det.
Varför jag älskade honom.
Hörde jag Terror-tornet?
Det kommer bara att sluta med en av er i tårar.
-Hellre han än jag, eller hur? -Just det.
Han kommer åtminstone att vara glad tills han fäller sin första tår.
Tävlingar gör Conrad glad.
Jag känner er båda väl.
Jaså? Vad är nyckeln till att göra mig lycklig?
-Ostburgare. -Korrekt.
-Ariana Grande. -Alltid.
Och att rätta folk som säger "bruschetta".
-För att det är "bruschetta". -Ja.
Attans. Du är bra, Belly.
Vad kan jag säga?
-Lycka till. -Jer.
-Redo? -Mina rörelser är legendariska.
-Jag vet. -Jag har det här.
Skye är på tur.
Ingen bra idé om vi vill vinna.
Du kommer att vara grym. Det är typ matte med fötterna.
De kommer underskatta dig. Det är så vi vinner.
-Kom igen. -Kör hårt.
Vi har kommit varandra närmare idag.
Det vore synd om mina danssteg skulle påverka vårt förhållande.
-Vi får se. -Okej.
-Kom igen, Skye. -Kom igen, Jer.
-Heja, Skye. -Du har det.
Kom igen, Jer.
Du klarar det.
-Heja. -Inga problem.
-Kan du inte bättre? -Jaså?
Va?
Skye är rätt bra på det här.
Jag hittade på grejen med matte, men du har rätt.
Jäklar. Du är grym.
Kom igen, Skye.
-Jeremiah, kom igen. -Jag försöker.
GRYMT BRA
-Jere! -Jag är trött!
Jere!
-Öka takten! -Kom igen, Skye!
Herregud!
Jag kramas inte.
Vad gör vi nu?
Följ mig.
Jag är i chock.
-Var det där dina legendariska danssteg? -Kan du bättre?
-Det är hans livshistoria. -Jag är längre än er båda.
Passa er.
Hör ni! Vi tar ett foto.
Okej, ett, två, tre. Säg: "Omelett."
Omelett!
NYTT MEDDELANDE TILL MAMMA
Boken handlar egentligen inte om sorg.
Det är en bok om vänskap, kärlek.
Mycket imponerande.
-Cleveland. -Du verkar trivas.
Jag hoppas att det är vin i kaffekopparna.
Kanske det.
Hur är livet som affärskvinna?
Det är själsförstörande, djupt traumatiskt,
får mig att ifrågasätta alla beslut jag har tagit.
-Låter bra. -Helt fantastiskt.
Så du mår helt okej.
Jag hörde av mig till Conrad innan begravningen,
men han är inte lätt att få tag på.
Det är svårt för honom. För dem alla.
Det är okej att det är svårt för dig med.
Okej.
Det har varit svårt.
Du ser bra ut.
Det är bara en fasad.
Även om det inte funkade mellan oss,
så kan du alltid prata med mig.
Vi hade lång tid att förbereda oss
men jag vet ändå inte hur jag ska bearbeta det, än mindre prata om det.
Belly hanterar det inte bra.
Jag vet inte hur jag ska hjälpa.
Du kanske inte behöver det.
Du är inte förälder.
Nåt hemskt hände, och du kan inte fixa det,
men du kan låta henne veta att du också mår dåligt.
Hon kanske behöver veta att hon inte är ensam.
Jag hör dig, men...
Jag kan inte.
Jag är hennes mamma.
Om hon ser hur stor min sorg är,
blir hon rädd.
Jag var deprimerad för några år sen.
Det kändes som att jag satt på botten av ett djupt hål,
och såg upp på världen som pågick ovanför.
Vännerna som hjälpte mest var inte de som försökte få ut mig.
Det var vännerna som klättrade in och satt med mig som gjorde det bättre.
Det finns inget rätt sätt att göra det här.
Jag borde gå tillbaka.
Ditt namn stod inte på författarlistan. Är du här för din bok?
Skulle det skrämma dig om jag var här för dig?
Beror på var du tar mig på middag.
-Ses här kl. 19.00? -Okej.
BELLY Hoppas att eventet går bra
Alla kommer att älska boken lika mycket som vi älskar Susannah.
Tack. Jag saknar henne så mycket
Tack, hjärtat. Upptagen. Ringer dig senare.
När jag vaknade i morse trodde jag inte att jag skulle hamna här.
Jag brukade älska Great Boardwalk Showdown.
Kanske lite för mycket.
Allt jag brydde mig om var om jag vann.
Men idag handlar det om oss.
Taylor, du har ställt upp för mig i år,
och nu ställer jag upp för dig.
Skye, vi har precis träffats. Du tycker nog att vi är för hetsiga,
men vårt lag skulle inte vara där vi är utan dig.
Conrad och hans lag trodde att det var en lätt match.
Vi visade att de har fel.
Oavsett om vi vinner,
så är vi värda att vinna...
Du kan vara så peppande du vill.
-Käften, Steven. -Ni ska ner.
Okej.
Jag vet inte vad ni tycker, men jag känner ett behov...
Det ska gå undan! Nu kör vi!
Förare, starta era motorer!
Första laget med alla bilar över mållinjen vinner.
På era platser, färdiga...
Kör!
Ja!
Ni är rökta!
Jag ska ta dig, Belly!
Kom igen, Jell-O!
-Ja. -Nej!
-Jag kommer. -Vi är sist.
Vi har den här!
Var är han?
Det är ute med dig.
Passa dig.
Där fick du!
Jag försöker!
Åk in på samåkningsbanan.
-Sväng höger här! -Okej.
-Kör! -Nej.
Fan. Åh nej!
Nej!
Där fick du!
Nej! Herregud!
Herregud.
Så ska det se ut!
Dags att betala, Belly.
Tror det var därför mamma förbjöd oss att spela.
Jag kan betala. Jag har tjänat massor av pengar på bitcoin, så...
Du är en av de mest intressanta personerna jag träffat.
Läget, Cinderbelly?
Är det konstigt att jag har en existentiell kris?
Är jag bra nog för volleybollaget om jag inte ens kan vinna strandpromenadspel?
Vi behöver dig i laget för att du förlorade.
Vi har ett bra lag, men det betyder inte att vi alltid vinner.
Vi behöver en ledare genom vinst eller förlust.
-Eller oavgjort. -Vi jobbar inte så.
Aldrig.
Nej, men seriöst,
du gjorde oss båda till våra bästa jag. Det är vad en ledare gör.
Tränaren vore galen om han inte gjorde dig till kapten.
Hon har rätt. För ett par timmar sen
var tanken på att delta, än mindre tävla,
totalt främmande för mig.
Mot alla odds har jag haft en fantastisk dag med mina kusiner, så...
Du är en naturlig ledare.
Ursäkta att jag stör.
-Är det dags? -Ja. Terror-tornet väntar.
Jag ska hämta en spypåse till dig.
Kom igen.
Nu kör vi.
Ingen sa att du måste göra det här ensam.
Jag kan hålla dig sällskap om du vill.
Det gäller att inte tänka på det.
Okej, vi gör det.
Du kan det här. Du har gjort det förut.
Jag vet.
Okej.
Det är nu eller aldrig, antar jag.
Jag antar det.
Kom igen.
-Kom igen, tjejen! -Kom igen, J!
Kör!
Efter dig.
-Var försiktiga! -Titta inte ner. Det går bra.
Du har detta!
Se till att du verkligen sitter fast.
Det är okej att vara rädd.
Kan du läsa mina tankar?
Nej, ditt ansikte.
Var inte rädd. Jag är här med dig.
Jeremiah är alltid där när jag behöver honom.
Precis före nationaldagen när jag var 13
fick jag en sommarförkylning.
Jag hatade att vara sjuk,
men det värsta var att känna sig så utanför.
-Vart ska du? -Till strandpromenaden med Clay.
Det är en så fin dag.
Belly ligger inne med en förkylning.
Vore fint om du höll henne sällskap.
Mamma.
Jer, snälla?
Jag går till strandpromenaden imorn.
Så ska det låta.
Han stannade hemma med mig resten av veckan.
När han blev sjuk två dagar senare stannade jag med honom.
TERROR-TORNET
Herregud!
Ja!
Bra gjort.
Ja!
Okej. Vad gör vi nu?
Du lyckades.
Intressant.
-Vad? -Inget.
Det är bara intressant.
Tack för att du tog hand om oss.
Det var det minsta jag kunde göra. Ni har haft ett tufft år.
Ja. Det känns konstigt att ha lite kul.
En del av mig känner skuld.
Det låter säkert konstigt.
Jag vet precis vad du menar.
Jag vet att du vet.
Idag var viktigt för er.
Det är viktigt att ha roligt.
-Vill du följa med till huset? -Gärna det.
-Grymt. -Grymt.
-Efter dig. -Tack.
Alla ombord!
Det var faktiskt kul idag.
-Det var så kul. -Ja.
Jag har inte sett dig så glad på länge.
Det var fint att känna sig som ett barn igen.
Allt mamma ville var att vi skulle vara lyckliga, men...
Det har varit svårt.
Idag var det bra.
Inte för jag vill att det ska bli ni igen, men...
Vad?
Jag märkte att det var nåt mellan dig och Belly tidigare.
Vad?
Det är bara en observation.
Jag uppskattar din observation.
Absolut inte.
Jag är så redo för sängen.
Innan du duschar? Äckligt.
Fantisera inte om mig i duschen.
-Pervo. -Du...
-Du tappade dem här. -Tack.
Har du ett namn än?
-Hon heter Mildred. -Mildred, vad fint.
Varför tog du inte en till Junior Mint?
Jag är inte 13 år längre, Conrad.
Vad fan?
Undertexter: Teresia Alfredsson
Kreativ ledare: Bengt-Ove Andersson