Dříve v Léto, kdy jsem zkrásněla.
Rozhodla jsem se v prodeji pokračovat.
Zítra jsou prohlídky.
-Překvapení! -Přijdeme o dům.
Vyřešíme to společně.
Napsala jsi krásnou knihu.
Myslím, že Susannah by chtěla, abys ji ukázala světu.
Možná byly doby, kdy mi Conrad naslouchal,
ale teď už ho podle mě moje názory nezajímají.
-Jsem rád, že na to nejsem sám. -Taky jsem ráda, že jsem přijela.
Co se děje, Conrade?
Conrade?
LÉTO, KDY JSEM ZKRÁSNĚLA
Conrade, co se děje?
Co se stalo?
Panický záchvat. To nic.
Budu v pořádku.
-Jdu pro Jerea. -Ne, nechoď pro něj!
Potřebuju jen chvilku.
-Můžu něco udělat? -Já nevím. Prostě mluv.
O čemkoli.
Mluvit, dobře.
Pláž.
Když jste mě sem poprvé vzali surfovat, byl jsem vyděšený.
Ty a Jere jste se vrátili ze surfovacího tábora
a znali jste super triky.
Cítil jsem se jako malý kluk, ale...
Pádloval jsi se mnou, dokud jsme nezachytili vlnu.
Myslel jsem, že jsi ten nejúžasnější člověk.
V tom ses asi mýlil.
Ne.
Pořád jsi nejúžasnější.
Stává se ti to často?
Jo.
Víc od doby, co umřela máma.
Jsem rád, že jsi tady.
Chceš mi říct, co tě rozhodilo,
nebo budeme předstírat, že se to nikdy nestalo?
Vzali mě na Stanford.
To myslíš vážně?
Máma měla představu, že budu na západním pobřeží.
Connie, to je bezvadný.
Snil jsi o Stanfordu už od deseti let.
Jo, já vím.
Ale s Jerem se to zlepšuje a jde na Finch,
což je blízko Brownu, takže to nedává smysl.
Kámo, nemusíš se rozhodovat hned.
-Prostě si promluv s Jerem. -Ani neví, že jsem se přihlásil.
Prosím, neříkej mu to.
Vždyť Stanford ani není nejprestižnější.
Kašli na ně.
Pojďme.
-Mami? -Jo.
Ahoj.
Sakra.
Nejsme v Kalifornii, ale šetři vodou.
Děkuji, zlato.
Ahoj, Belly.
Promiň.
Jen jsem cítila muffiny.
-Dáš si? -Jistě.
Ty jsou na den otevřených dveří. Dobré ráno.
-Koupil někdo muffiny... -Ahoj, Jeremiahu.
Ahoj.
-Conrade. -Skye.
-Neřekls mi, že je tu ona. -„Jsou.“ Ne „je“.
Bože, neviděla jsem vás snad deset let.
Jak se máte od doby, co vaše máma...
Je to těžký.
Ještě těžší teď, když teta krade její dům.
Nic nekradu.
Já rozhoduji, co se stane s domem,
a rozhodla jsem se ho prodat.
Měli byste vyrazit, abyste se vyhnuli zácpám na cestě do Bostonu.
V žádném případě. Zůstaneme na den otevřených dveří.
Ne. Nechci, aby tlupa teenagerů odháněla zájemce.
Zavolej svému otci, protože tohle není problém tety Julie.
Ale je.
Protože ty jsi ten problém.
Na tohle nemám čas.
-Conrade, je to pořád tvoje rodina. -Tak proč to dělá?
-Pro ni je to taky těžké. -Vážně?
Vypadá to, že jí jde všechno snadno.
Vyrostl z něj pěknej kretén.
Ani nevíš jakej.
Tohle je tvůj pokoj?
Očividně ne na dlouho.
Kdysi byl můj.
Tehdy vypadal jinak. Víc rustikálně.
Ale tohle je hezké. Je útulný.
Je tu vidět práce tvé matky.
Nech dům rodině, a bude tvůj.
Jak velkorysé.
Vím, že je máma mrtvá, ale tady ne.
Všechno vybrala. Zasadila každou kytku v zahradě.
Bylo to její oblíbené místo.
Chápu, že tvoje rodina tu má krásné vzpomínky,
a budete je mít navždy.
Takové vzpomínky jsou.
Není to totéž, a ty to víš.
Tenhle dům je na druhé straně země, než žiju já.
Údržba by stála desítky tisíc dolarů ročně. Nemám na to.
Co to bylo?
Znělo to jako problém tety Julie.
Kolik lidí je v tomhle domě?
Zamknul jsem. Nejsem dítě.
Co máš teď na sobě?
Svoje jsem zapomněl. Tohle bylo jediné, co zbylo.
-Je pohodlné. -Proč šeptáš?
-Volá Laurel. -To je Taylor?
Ano, to je Taylor. Belly ji sem musela vzít, aby měla změnu.
Mezi námi, nevypadá dobře.
Myslím, že se ještě nevzpamatovala z rozchodu.
Dobře... Dávej na všechno pozor
a nenech holky jíst v mé posteli.
Jo. Dobře.
A pamatuj, že budeš skvělá. Jsi má oblíbená autorka.
Tvůj oblíbený autor je Brandon Sanderson a je tady, mimochodem.
Můžeš sehnat podepsaný výtisk jeho nové knihy? Díky, ahoj.
Jsi příšerný lhář. A já nikdy nesmrdím.
Dej mi trochu.
Víc.
Proč se schováváš tady nahoře?
Vyhýbáš se té tetě, nebo Conradovi?
Taylor, já jen snídám.
Možná trochu od obojího.
Vlastně ani nevím.
Vím, žes sem přišla s nejlepšími úmysly,
ale tohle je jejich rodinné drama. Nechci, aby ses do toho zase zapletla.
Nezapletu se,
ale vím, že pokud bude den otevřených dveří
a někdo dá nabídku, bude konec.
-Ne, já vím, ale... -Nechápu, proč tak spěchá.
Nevím, Belly. Určitě má důvod.
Pojď si zacvičit na pláž. Volejbalový tábor začíná za pět dní.
Už měsíce jsem nehrála. Zapomeň, že bych byla kapitánkou.
Budu ráda, když se dostanu do týmu.
Prohra v okresním kole tě připravila o sebevědomí?
Jasně.
Jsi trenérčina oblíbená hráčka? Vůbec ne.
Vyšla jsi mimo sezónu z formy?
Bezpochyby.
Pomáhám ti potvrzením tvých nejhorších obav?
Nejspíš ne.
Chci jen říct, že tvůj osud neurčuje minulost.
To dělají rozhodnutí, která děláš dnes.
Věř mi, vím to.
Je jich tam dole víc?
Bylo dost těžké získat tenhle.
Panebože.
Ahoj, přejete si?
Sandy Denadiová. Hledám Julii.
Jasně, den otevřených dveří.
Julia se ho rozhodla zrušit.
Je to na poslední chvíli, ale změnila názor.
Promiňte, kdo jste?
Je to moje přítelkyně a má pravdu. Dům není na prodej.
Conrad Fisher, že?
Ráda tě poznávám. Je mi líto tvé matky.
Asi moc ne, když prodáváte její dům.
-Dělám jen svou práci. -Považujte to za nečekaný den volna.
Ignoruj je.
Den otevřených dveří dnes bude,
ale zdá se, že máme menší problém s klimatizací.
Nefunguje.
To není menší problém, Julie. Dneska má být 35 stupňů.
Pojďme si chvíli popovídat ven.
Promiň. Nechtěl jsem tě představit jako svou přítelkyni.
To nevadí. V pohodě.
Všechno v pořádku?
Ne. Je tu realitní makléřka.
-Sakra. Co budeme dělat? -Nevím.
Možná má Skye nějaké informace, které by nám mohly pomoct.
Kéž bychom s ní mohli mluvit.
-S nimi. -Jasně, díky.
Hodně štěstí, ty dvě jsou nerozlučné.
Já nevím.
Je strašný horko. Je tu snad 2 000 stupňů.
Teta Julia říkala, že klimatizace je rozbitá.
Co? To ne!
Dnešní den otevřených dveří byl zrušen.
Takže všichni ven, než seženu opraváře klimatizace.
Kdo to tady dělá?
-Mám někoho najít? -Ne, to je v pohodě.
Susannah má určitě oblíbeného technika
a další čtyři v záloze.
Teď už nemusím zájemcům lhát o černé plísni. Pojďme na pláž.
-Já nejdu. -Tohle kolo jsme vyhráli. Pojďme.
-Dobrou klimatizaci má obchoďák. -Bavte se.
Nevynechal jsem závěrečky, jen abych nechal dům...
Conrade, snažím se to vyřešit.
Už jsi mi pokazil den. Aspoň mi dej pár hodin pokoj.
-Myslíš... -A co promenáda?
-Promenáda. Skvělý nápad. -Jo, jdu taky.
-Já taky. -Tak jo, fajn.
Pojď s námi, Skye.
To zní moc jako... pouť.
-Měla bych zůstat s tebou, že jo? -Ne.
Mě to moc nebavilo, ale tobě by se to mohlo líbit.
Neměla bych zůstat s tebou?
Ne, budu v pořádku.
Pak se vrátím do hotelu, zdřímnu si
a vezmu si Ativan.
-Tak jdu s vámi. -Dobře.
-Skvělý! -Jdeme.
-Vzhůru do Cousins. -Jdeme!
Tak jdem.
Jere, máš chvilku? Chci s tebou mluvit.
Jasně. O co jde?
Doufám, že nejsi naštvaný, že jsem pozvala Skye.
Vím, že je to s jejich mámou divné...
Ne, bylo to od tebe milé.
Myslím,
že když poznají Cousins i vás lépe,
pochopí, proč máme tohle místo tak rádi.
Vím prostě, že budou na naší straně.
Líbí se mi to. Budu tě následovat.
Dobře. Díky.
Vlastně je docela fajn bavit se se Skye.
Teď jsme jen já, táta a Conrad.
Je hezké mít pocit, že naše rodina je o něco větší.
My jsme taky tvoje rodina.
Dík za všechno, co děláš.
Hodně to znamená.
Pojďme.
Nejsi rád, že jsme šli?
Oč je tu menší horko, než by bylo uvnitř?
Protože je tu magický mořský vánek, aby tě ochladil.
Žádný chladný vánek. Chci zmrzku.
Přírodní klimatizaci.
Jsem od přírody introvert, tak nemůžu říct, jestli je to tu děsivé,
nebo jestli je to můj „ještěrčí mozek“ v akci.
Bude to zábava, slibuju.
Zábava? Když jsme tu byli naposled, brečelas.
Belly bylo 12, Conrad ji porazil v basketu
a za trest musela na věž hrůzy.
Belly, bylas tak vystrašená, že jsi zvracela.
-Byla jsem nemocná. -Nemocná strachem.
Máma musela vyhodit tvoje oblečení a odnést tě domů v kabátě.
Susannah nutila mou mámu, aby sem chodila, když byly děti.
Máma to vždycky nenáviděla, ale Susannah to milovala, takže...
Víš, co ještě moje máma milovala? Dům na pláži.
Moje máma není zlá, Conrade.
A tvoje máma nebyla svatá.
Skye, už jsi někdy hrála basket na promenádě?
Ne, a ani hrát nechci.
Chceš se dívat, jak Conrada porazím?
To nedokážeš.
To by se mi líbilo.
Myslíš, že na to pořád máš?
Už žádný další turnaj na promenádě.
-Proč ne? -Ne! Co tím myslíš?
Dělali ten turnaj na promenádě každý rok.
Když se Belly vrátila domů, vyprávěla mi každý detail.
Každý rok, než začali být Belly a Conrad příliš soutěživí
a máma nám zakázala hrát.
Jsi pro, Jere?
-Jasně. Jdeme na to. -Ano.
Vlastně bych měla vyrazit.
Ne, měla bys zůstat. Je to zábava.
Už je pozdě. Jsi v mém týmu.
Fajn, vyhráli jste. Ale neplácám si.
A nebudu výskat.
Nikoho neurážím.
Možná se mi zvednou koutky úst, ale to nebude úsměv.
Platí.
Platí. Jaká je cena?
Poražení musí vítězům koupit
ten největší pytel sladkostí, co si vyberou.
Vážně? Sladkosti?
Nemůžeme vymyslet něco víc sexy?
Vždycky byly cenou sladkosti. Bellyina volba, očividně.
Můžeme hrát, ale...
začneme v pasáži, protože je tu strašné horko.
-Dobře. -To je fakt.
Myslela jsem, že jsme tuto část našich životů ztratili navždy,
ale možná ji aspoň dneska můžeme mít zpět.
PASÁŽ
Ne!
PLÁŽ COUSINS - PASÁŽ
Panebože!
LASEROVÁ VYBÍJENÁ PASÁŽ
Dostanem vás, holky!
Tak fajn.
Hraje se na pět kol.
V prvním a posledním hrají všichni.
Uprostřed je to jeden na jednoho, tak vyberte toho nejlepšího.
Nejspíš to nebudu já.
Nedejte se bez boje.
Tak jo.
Jste připravení, lůzři? Tři, dva, jedna, teď!
-Jdeme! -Kdo první získá 21 bodů, vyhrává.
CONRADŮV TÝM – 0 ZÁSAHŮ VS. BELLYIN TÝM – 0 ZÁSAHŮ
Sakra. Dostala mě!
Ne!
Skvělý!
Ne!
Taylor.
Jdu si pro tebe, Taylor.
Připrav se!
Vylez ven, ať jsi kdekoli!
Bum!
Jo, teď je to hra!
Kdo příště zaboduje, vyhrává!
Ne!
Sejmi ji!
-Vyhráli jsme! -Dokázal jsem to.
To je hra!
-A máš to! První hra! -Děláš si srandu?
Dobrá rána.
Příště je dostaneme.
„Příště je dostaneme?“
Příště budeme hrát vlajkovou, a pokud se pamatuju...
Chápu, brácho.
-Potřebuju čůrpauzu. -Máš to v kapse.
-Co je? -Jsi směšný.
-Chceš si zahrát? -Ne, jen...
-Malá soutěž mezi bráchou a ségrou? -Ne.
To je pro Taylor. Šplhá jak opice.
To je fuk. Stejně prohraje.
Prosím tě! Ty tvý slabý ruce.
-Moje slabý ruce? -Jo.
Dobře.
-Tohle jsme dělali pokaždé? -Je to dávno.
-Hele, kluci. -Ahoj.
Můžu se na něco zeptat?
-Jistě. -Jo.
-Pamatujete, jak jsme se viděli naposled? -Byla jsi mnohem menší.
Ano. Děkuju, puberta.
Byly to Vánoce hned nato, co zemřel děda.
Vzpomínám si, že jste s mámou vynechaly vánoční ráno.
Moje máma uvařila obrovskou snídani.
Měla zlomené srdce.
Jo.
Máma doufala, že to bude šance
vyříkat si všechny ty sračky z minulosti.
Vaše máma chtěla, aby to byly dokonalé Vánoce.
Jako by se nic nestalo.
A tak se pohádaly a my jsme odjely.
Máma celý let domů proplakala.
K vánoční večeři jsme měly pizzu.
Stala se z toho tradice. Zvaná Sránoce.
Máma nechtěla tvou mámu vypudit.
Chtěla jen nový začátek.
Smůla, že si to naše mámy nikdy nevyříkaly.
Ten dům na pláži je fakt super.
Bývalo by fajn pobývat tam s vámi.
Vyděšený? Proč mě tak tlačíš?
Počkej, podívej, koukni na to.
Nikdy předtím jsem neviděla nikoho, kdo by četl máminy knihy.
Jo, já taky ne.
Neměli bychom jí poslat fotku?
To ne.
Zjistila by, kde jsme, a zlobila by se.
Říkal jsem ti, že odjela do New Yorku?
Kvůli té knize?
Ale ve skutečnosti vypadala trochu nervózně.
No tak, Laurel není nervózní.
Ohledně mámy se mýlíš.
Co je, Taylor?
Proč jsi tak zlý?
Zlý? O čem to mluvíš?
Dobře. Další výzva, já proti tobě.
Jsi připravený prohrát?
-Jdeme na to. -Panebože!
Myslíte, že to dám?
Jdi na to, kámo.
Nemůžeš tam lézt bez popruhů.
-Came? -Cam Cameron?
-To snad ne! -Máme průšvih?
Oficiálně se na stěně nesmí blbnout,
ale neoficiálně je to nejlepší zábava za celý den.
Nicole říkala, že děláš stáž na velrybářské lodi.
Nepovedlo se to.
To je mi líto.
To je v pořádku.
Ale ta uniforma je super. Velmi oficiální.
Díky, Belly.
Skye, zapomněla jsem, že ještě neznáš Cama.
Skye, tohle je Cam. Came, tohle je Skye, Conradova a Jeremiahova sestřenice.
Tak jo. Rád jsem tě viděl,
ale máme nedokončenou soutěž.
-Jdeme! -Ty a já, Tay-Tay.
Vždycky jsem věděla, že skončíme tady.
Cože? Kde?
-Že tě porazím. -Ale no tak.
-Taylor, máš to v kapse. -Steve, do toho.
První u vlajky vyhrává. Start!
-No tak, Stevene! -Taylor, máš na to. Brnkačka.
Vypadá to dobře, Steve!
No tak. Nohu přímo tam.
Jedem.
Dělej, Stevene, použij paže!
Do toho, Steve!
-Drtivý vítězství! -To dáš.
Dokázals to, Stevene!
-Steven vyhrává. -Díky bohu!
Je to příliš snadný!
-Je to příliš snadný. -Sklapni!
Jdu dolů, kluci!
Jasně.
-Polez. -Jsi borec, Stevene.
-Byla jsem tak blízko. -To nic.
Nedělej si starosti. Jsem ráda smolařka. Dává mi to sílu.
Kam dál?
Je to na nich.
Nevím jak vy,
ale myslím, že je čas na basket na promenádě.
Tak jo.
Máš smůlu, že basketbal je o úhlech.
Ty máš smůlu, že jsem měla tak skvělýho učitele trigonometrie.
Děkuju.
Dobře! Každý pět míčů. Víc košů vyhrává.
Na značky, připravit...
Do toho, Connie.
No tak, Belly. To dáš.
Střílej!
-No vidíš! -Tak jo.
Nechala jsem ti ho, abys nebrečel, až vyhraju.
-No jasně. -Jo.
-Pěkný! -No tak.
-Teď on. -Chci říct...
Jo!
-Jo! -To je hra!
-Je to plichta. Tři na tři. -Dobrý hod, Belly.
-Špatný tým, brácho. -Cože?
Jdeme na to.
Do toho, Belly. Máš na to.
Do toho, Connie! No tak, zlato!
-Sakra. -Dobře!
Čtyři pro Conrada. Poslední hod.
Dá Belly pátý koš a vyhraje?
Máš to, Belly!
Nic nemáš.
Do toho Belly! To dáš!
Belly Conklinová vítězí!
Nejspíš neznáš kosinus jejích úhlů.
-Jo! -Počkej, ty se mu posmíváš?
Jo. Je to zábava.
To bylo tak dobrý.
Víš co? Hlavu vzhůru.
Připravena?
Skvělá smeč. To je moje Killa B!
Vidíš? Věděla jsem, že to dokážeš.
Musíš přestat příliš myslet
a nechat jednat instinkty, chápeš?
Nerad to říkám, ale byla to dobrá výhra.
Říkala jsem ti, že ti nakopu zadek.
Myslím, že si můžeš vybrat cenu.
Když jsem měla poprvé zlomené srdce, bylo to tady na promenádě.
HÁZENÍ KROUŽKŮ
Bylo mi třináct.
Conrad mě pozval na promenádu, byli jsme jen my dva.
Přesně na to jsem čekala.
Na ten moment.
Je tu moc lidí. Nechceš si sednout na molo?
Myslel jsem, že bychom si mohli zaházet.
Já myslela, že si se mnou chce vyjít,
ale on šel na promenádu, aby se viděl s ní.
Dobře. Pojď se mnou.
-Kolik kruhů? -Tři.
-Máš hezký kraťasy. -Díky.
Jo, jsou fakt pěkný.
Stejný jsem měla před dvěma dny a říkal jsi, že jsou moc krátký.
Myslíš, že jsou moc krátký?
Dojdu pro limonádu. Vyhraj mi cenu, jo?
Jak to, že ses nevrátila?
Fronta na ruský kolo byla fakt dlouhá.
Angie říkala, že tohle je nejlepší cena, co mají.
Myslel jsem, že by se ti mohl líbit.
Raději bych žirafu, ale díky.
Nejhorší bylo, že se snažil být milý.
Nevěděl, že mi láme srdce.
Tyhle ceny už dlouho nezměnili.
-Mohla bys Junior Mintovi přinést kámoše. -Jo.
Vezmu si tu žirafu.
Děkuju.
Dobře.
Konečně si můžeme vybrat, a já si vyberu tancování.
Tak jo.
Chci jen říct, že bylo skvělý
sledovat, jak s Conradem zametáš, po tom všem, co ti udělal.
Taylor, no tak. On a já jsme v pohodě.
Dokonce to byla zábava.
Vážně? Dokážete se spolu jen tak bavit?
-Myslím, že jo. -Vážně?
-Jo. -Tak to je super.
-Stevene? -Jo?
Není to podivná náhoda,
že se klimatizace rozbila během veder
hned potom, co dorazil student technického oboru?
-Nemám ponětí, o čem to mluvíš. -Vážně?
Mám ráda šťastné náhody.
Ahoj, Belly. Připravena?
Budete to dělat celý den?
-To je vaše dnešní specialita? -Jo.
Možná. Já nevím.
-Dobře. -Počkej.
-Cítíš to? -Co?
Myslím, že se mi vrací forma.
-Fakt? Dobrá. Jo. -Ano.
Jsi si jistá? Protože jestli jo,
navrhl bych malou sázku.
Dobře. Pokračuj.
Napadlo mě, kdybys chtěla,
že kdo prohraje, bude muset na věž hrůzy.
Vždycky jsi brečel, jen ses na ni podíval.
-Já jsem ne... -Jo.
Těším se, že ji znovu uvidím.
Dobře, jdeme na to.
Bylo těžké ho nemilovat.
To, jak byl milý, mi připomnělo, proč jsem ho milovala.
Tím myslím kdysi.
Mluvila jsi o věži hrůzy?
Protože jeden z vás skončí v slzách.
-Raději on než já, ne? -Jasně.
Aspoň bude mít dobrou náladu, dokud neuroní první slzu.
Soutěž je klíčem k tomu, aby byl Conrad šťastný.
Znám vás oba velmi dobře.
Jo? Co je klíčem k mému štěstí, Belly?
-Cheeseburgery. -Správně.
-Ariana Grande. -Jasně.
A opravování lidí, kteří říkají „brušeta“.
-Protože je to „bruschetta“. -Jo.
Sakra. Jsi dobrá, Belly.
Co můžu říct?
-Hodně štěstí. -Jere.
-Připraven? -Můj tanec je legendární.
-Já vím. -To zvládnu.
Na řadě je Skye.
To není dobrý nápad, jestli chceme vyhrát.
Budeš skvělá. Je to matika nohama.
Nečekají to. Tak vyhrajeme.
-To dáš. -Ukaž se, sestřenko.
POSTAVTE SE SEM
Cítím, že jsme se dnes sblížili.
Byla by škoda, kdyby můj tanec ovlivnil náš vztah.
-Uvidíme. -Dobře.
-Do toho, Skye. -Do toho, Jere.
-No tak, Skye. -Jedem.
-Tak jo. -Do toho, Jere.
To dáš.
PŘIPRAVIT - ZRYCHLETE
-Do toho, Jere. -Mám to.
-Víc toho neumíš, Jere? No tak. -Jo?
Co je?
Myslím, že Skye by v tom mohla být dobrá.
Tu matiku jsem si vymyslela, ale myslím, že máš pravdu.
Ty jo. Jsi neuvěřitelná.
Do toho, Skye.
-Jeremiahu, no tak. -Snažím se.
JEREMIAH - MISS OBLOHY - PERFEKTNÍ
JEREMIAH - BŮH OBLOHY - FANTAZIE
-Jere! -Jsem unavený!
Jere!
-Zrychli! -Jeď, Skye!
Panebože!
Já se neobjímám.
Dobře. Kam dál?
Za mnou.
-Jdeme. -Teď jsem zmatený.
-Vážně? To je tvůj legendární tanec? -Jako bys to svedl líp.
-Příběh jeho života. -Jsem vyšší než vy dva.
Pozor.
Holky! Vyfotíme se.
Raz, dva, tři. Řekněte sýr.
Sýr!
VYBRANÁ JEDNA FOTKA MÁMA
NOVÁ ZPRÁVA MÁMA
Ta kniha vůbec není o zármutku.
Je o přátelství, o lásce.
BEZ TEBE TO NENÍ LÉTO
No, to vše je velmi působivé.
-Clevelande. -Vypadáš, že se bavíš.
Doufám, že je v těch šálcích víno.
Myslím, že tam může být.
Jak jde život obchodní zástupkyně?
Ničí duši, je hluboce traumatický,
nutí mě zpochybňovat rozhodnutí, která jsem udělala.
-To zní skvěle. -Nekonečná blaženost.
Takže jsi úplně v pohodě.
Před pohřbem jsem se obrátil na Conrada,
ale toho kluka není snadné sehnat.
Je to pro něj těžké. Pro ně všechny.
Je v pořádku, že je to těžké i pro tebe.
Fajn.
Je to těžké.
Ale vypadáš skvěle.
Vzhled může klamat.
Mezi námi to skončilo,
ale vždycky se mnou můžeš mluvit.
Tak dlouho jsme se na to připravovali,
ale pořád nevím, jak to zpracovat, natož o tom mluvit.
Belly to nezvládá dobře.
Nevím, jak jí pomoct.
Možná jí nemusíš pomáhat.
Je vidět, že nejsi rodič.
Stalo se něco hrozného a ty to nemůžeš napravit,
ale můžeš jí říct, že to taky cítíš.
Možná jen potřebuje vědět, že v tom není sama.
Chápu, ale...
Nemůžu.
Jsem její máma.
Jestli uvidí, jak moc se trápím,
jen ji to vyděsí.
Před pár lety jsem měl těžkou depresi.
Měl jsem pocit, že sedím na dně hluboké díry
a dívám se na svět, který žije nade mnou.
Přátelé, kteří pomohli nejvíce, nebyli ti, kteří se mě snažili dostat ven.
Byli to ti, kteří tam vlezli za mnou a seděli tam se mnou, ti to zlepšili.
Neexistuje správný způsob, jak to udělat, Laurel.
Měla bych se vrátit.
Tvoje jméno nebylo na seznamu autorů. Jsi tu kvůli své knize?
Vyděsilo by tě, kdybych ti řekl, že jsem tu kvůli tobě?
Záleží na tom, kam mě vezmeš na večeři.
-Sejdeme se tady v 19:00? -Dobře.
Belly: Doufám, že tvá akce probíhá dobře.
Všichni tu knížku budou milovat, jako my milujeme Susannu.
Děkuju. Moc mi chybí.
Díky, Bean. Nemám čas. Zavolám později.
Když jsem se dneska probudila, nečekala jsem, že to budu dělat znovu.
Měla jsem turnaje na promenádě ráda.
Možná trochu moc.
Záleželo mi jen na tom, abych vyhrála.
Ale dneska je to o nás.
Taylor, letos jsi mě pořád podporovala,
teď jsem tu já kvůli tobě.
Skye, právě jsme se poznaly a asi si myslíš, že jsme moc soutěživé,
ale náš tým by bez tebe nebyl tam, kde jsme.
Conrad a jeho tým si mysleli, že to mají v kapse.
Ale dokázaly jsme, že se mýlí.
A ať už vyhrajeme nebo prohrajeme,
zasloužíme si ten obrovský pytel...
Snažte se, jak chcete. Stejně vám nakopeme zadek.
-Sklapni, Stevene. -Prohrajete.
Tak jo.
Nevím jak vy, ale já cítím tu potřebu.
Potřebu rychlosti! Jdeme!
Řidiči, nastartujte motory!
První tým se všemi vozy za cílovou čárou vyhrává.
Na značky, připravit...
-Start! -Vpřed!
Jo!
Prohraješ!
PLÁŽ COUSINS MOTOKÁRY – VPŘED!
Jedu si pro tebe, Belly!
Do toho, Jell!
-Ano! -Ne!
-Doháním je. -Jsme poslední.
Máme to v kapse!
No tak. Kde je?
Prohraješ.
Hlídej si záda.
Mě nedoženeš, kámo.
Snažím se!
Můžeš sjet do tranzitního pruhu.
-Dovnitř, tady zahni doprava. Jeď! -Jasně. Dovnitř.
-Jeď! -Ne!
Sakra, to ne!
Ne!
Vyhrávám!
Ne! Panebože!
Panebože.
Tak se mi to líbí!
Budeš platit, Belly.
Myslím, že proto nám máma zakázala hrát.
Zaplatím. Vydělala jsem hromadu peněz na bitcoinu, takže...
Jsi jedna z nejzajímavějších lidí, co jsem kdy potkala.
Jak je ti, Cinderbelly?
Je divné, že mám existenciální krizi?
Jsem dost dobrá pro náš volejbalový tým, když nedokážu vyhrát na promenádě?
Ne, potřebujeme tě v týmu právě proto, že jsi na promenádě prohrála.
Máme skvělý tým, ale to neznamená, že vyhrajeme každý zápas.
Někdo nás musí vést, ať vyhráváme nebo prohráváme.
-Nebo remízujete. -My neremízujeme.
Jo, remízy jsou nanic.
Ne, ale vážně,
dostala jsi z nás to nejlepší. To z tebe dělá lídra.
Trenérka by byla blázen, kdyby z tebe znovu neudělala kapitánku.
Má pravdu, víš. Před pár hodinami
pro mě bylo pomyšlení na turnaj
doslova peklo.
Navzdory všemu jsem si užila skvělý den a poznala své bratrance, takže...
Jsi v tom dobrá. Jsi přirozený lídr.
Promiňte, že ruším.
-Je čas? -Je čas. Věž hrůzy čeká.
Seženu ti pytlík za zvratky.
No tak.
Pojďme.
Nikdo neříkal, že to musíš udělat sama.
Můžu ti dělat společnost, jestli chceš.
Klíčové je na to nemyslet.
Dobře, jdeme.
No tak. Máš na to. Už jsi to jednou zvládla.
Já vím.
Tak jo.
-Teď, nebo nikdy. -Bude mi zle.
Asi jo.
No tak.
-To dáš! -No tak, Jere!
Jdeme na to!
Až po tobě.
-Opatrně! -Jen klid. To zvládneš.
Máš na to!
Hlavně se připoutej.
Je v pořádku mít strach.
To ti říká mimosmyslové vnímání?
Ne, tvůj obličej.
Neboj se. Jsem tu s tebou.
Jeremiah je tu vždycky, když ho potřebuju.
Ve třinácti jsem před 4. červencem
dostala sennou rýmu.
Vadilo mi, že jsem nemocná,
ale nejhorší byl pocit, že jsem mimo dění.
-Co máš v plánu? -Jdu na promenádu s Clayem.
Je moc hezký den.
Chudák Belly je doma s nachlazením.
Bylo by od tebe milé, kdybys jí dělal společnost.
Mami.
Jere, prosím?
Na promenádu můžu jít zítra.
Ty jsi moje sluníčko.
Zůstal se mnou doma do konce týdne.
A když o dva dny později onemocněl on, zůstala jsem s ním doma já.
VĚŽ HRŮZY
Panebože!
Jo!
Výborně!
Jo!
Fajn. Co dál?
Zvládlas to.
Zajímavé.
-Co? -Nic.
Je to prostě zajímavé.
Díky, že ses o nás dneska staral.
To bylo to nejmenší, co jsem mohl udělat. Měli jste dost těžký rok.
Jo, já nevím. Je to divné, bavit se.
Cítím se provinile.
Nevím, jestli to dává smysl.
Vím přesně, jak to myslíš.
Jo, já vím, že víš.
Dnešek pro vás byl důležitý.
Zábava je důležitá. Velmi důležitá.
-Chceš se s námi vrátit do domu? -To bych moc rád.
-Super. -Super.
-Až po tobě. -Děkuju.
Všichni na palubu!
Nemůžu uvěřit, že to říkám, ale dneska byla sranda.
-Dnešek byl zábavný. -Jo.
Takhle šťastného jsem tě dlouho neviděl.
Bylo fajn cítit se znovu jako dítě.
Máma vždycky chtěla, abychom byli šťastní, ale...
je to těžké, víš?
Dnešek byl dobrý.
Hele, ne že bych chtěl, abyste vy dva začali znovu, ale...
Co?
Všiml jsem si, že to mezi tebou a Belly jiskřilo.
Cože?
Jen pozorování, kámo.
Oceňuju tvůj postřeh.
Rozhodně ne.
Panebože. Už se těším do postele.
Bez sprchy? To je nechutný.
Přestaň si mě představovat ve sprše.
-Úchyle. -Hej.
-Tohle ti upadlo. -Děkuju.
Máš už jméno?
-Jmenuje se Mildred. -Mildred, to se mi líbí.
Proč jsi nechtěla dalšího Juniora Minta?
Už mi není 13 let, Conrade.
Co to sakra je?
Překlad titulků: Vendula Bazalová
Kreativní dohled Vít Bezdíček