ДЖЕЙН
«Пан троґлодітіс».
Містер Цзінь знайшов підходящу палицю.
- Час? - 10:22 і 34 секунди.
Стій, 35, 36...
Достатньо 10:22.
- Навіщо ти даєш їм імена? - Так робила Джейн Ґудолл.
Вона перша почала вивчати «Пан троґлодітіс» у дикій природі.
Це наукова назва шимпанзе?
Так. Вона давала імена тваринам,
бо знала, що в них різні темпераменти.
Чому ти назвала отого «містер Цзінь»?
Ось чому.
Дивися.
МІСТЕР ЦЗІНЬ
Тепер я розумію.
М-р Цзінь теж любить палиці: стукає шваброю в стелю.
- А тепер що він робить? - Спис.
Що? Шимпанзе користуються списами?
Списами, мочалками. Різними інструментами.
Ти жартуєш.
Ні. Джейн Ґудолл перша побачила, що вони виготовляють інструменти.
Це змінило наше уявлення про шимпанзе й людей.
Як?
Якщо шимпанзе виготовляють інструменти та зброю...
Вони дуже схожі на нас?
Або ми на них.
Які імена давала шимпанзе Джейн Ґудолл?
Одного вона назвала «Сивий».
Так, як нашого?
Ага. От тільки в того повне ім'я було Девід Сивий.
Чув, Сивий? У нього були наші імена.
Спостерігаючи за Сивим, Джейн побачила, як він ловить термітів на травинку.
Шимпанзе їдять термітів? Фу.
Жуків, фрукти, м'ясо. Вони їдять те саме, що й люди.
- Люди їдять жуків? - Деякі – так.
Ми справді на них схожі.
Яка гарнюня.
Не забувай: ми лише спостерігаємо.
Ти казала до них не торкатися.
Твоя правда.
Шимпанзе загрожує вимирання, бо ми вирубуємо їхні ліси,
полюємо на них і ненавмисно заражаємо людськими хворобами.
Вони навіть хворіють, як ми?
Мабуть, вона хоче з тобою гратися. Думає, що ти з її родини.
- Джейн! - Усе гаразд.
У шимпанзе патріархат.
М-р Цзінь просто показує нам, що він тут головний.
Або збирає зброю.
- Що ти робиш? - Списа.
Я цього не очікував.
Я теж.
То він просто демонструє, що він головний?
Не знаю. Я ще такого не бачила.
- Що це за шум? - Є лише один спосіб дізнатися.
Що тут сталося?
- Ми. - Що «ми»?
Вирубуємо ліси, де живуть шимпанзе й інші тварини.
- А можна відновити ті ліси? - Не так швидко, як їх вирубують.
- Це жахливо. - Знаю.
Допоможи занести випране у квартиру.
Мамо, але нам треба ще стільки всього дізнатися про шимпанзе.
Ми бачили, як м-р Цзінь кинув у дерево камінь.
М-р Цзінь, який живе під нами?
Ні, той, який шимпанзе.
- Чому він кидав каміння? - Наше нове завдання – дізнатися чому.
Ваше завдання почекає, поки ми закінчимо прибирати.
- Мамо... - Ти бачила свою кімнату?
Подзвониш Девіду, як закінчиш.
Вітаю, м-ре Цзінь. А ми саме про вас говорили.
- Я їду вниз. - Можете піднятися з нами й спуститися.
Я краще піду по сходах. Мені буде корисно розім'ятися.
І мені. Я піду з вами.
А потім піднімуся й одразу піду прибирати в кімнаті.
Чудово.
Допоможете нести? Кошик важкий.
Вам цікаво, чому ми про вас говорили?
- Не дуже. - Ви такий смішний.
Я назвала на вашу честь шимпанзе, бо він теж любить махати палицею,
як ви любите стукати в стелю шваброю, щоб ми не шуміли.
Я наче рідко це роблю.
Сьогодні ми бачили, як шимпанзе м-р Цзінь кинув у дерево камінь.
Як думаєте, чому це сталося?
Може, йому подобається звук удару.
Цікава теорія. Є інші?
Може, так він підтримує форму? Як ми, граючи у волейбол чи теніс.
Шимпанзе справді люблять гратися разом.
А може, так він позначає свою територію.
Ще одна хороша ідея. Ви добре їх генеруєте.
До речі, а де твій шимпанзе?
- Сивий. - Що...
Сивий!
Де ти, Сивий?
Джейн викликає Девіда. Терміново.
- Девід слухає. Що сталося? - Зник Сивий.
- Привіт, Ноа. Вибач, що запізнився. - Нічого, тату. Вирушаємо?
М-ре Цзінь!
Схоже, що ні.
Я не можу його знайти. Він загубився.
Упевнений, він знайдеться.
- Хто? - Сивий.
Ви не бачили тут поблизу шимпанзе?
Він отакого зросту й має трохи сивини в бороді.
- Тому його так звуть. - Що?
- Сивий. - Де ти бачила його востаннє?
- У провулку, але його вже там нема. - Шукай далі. Знайдеться.
А що як ні?
Це один з моїх найкращих друзів.
А я – ще один.
А я його сестра.
А я його син.
Привіт.
Ми видивлятимемося його звідси.
Не бійся, Джейн. Ми його знайдемо.
Може, глянеш ще раз у провулку?
Смішні діти.
Сивий, це ти?
Я йду, Сивий.
Містере Цзінь?
Сивий.
Чи мав м-р Цзінь, наш сусід, рацію?
Чи кидають шимпанзе каміння, щоб позначити територію,
чи щоб позначити шлях, чи їм подобається звук?
О, ні. Ти потрапив у пастку. Я допоможу.
Не бійся, Сивий. Я його звільню.
Майже звільнила.
Є! Ти вільний!
Сивий.
Знайшов.
Ось. На ньому трохи листя, але загалом усе добре.
Дякую, м-ре Цзінь.
Викликаю Джейн.
Джейн слухає.
Я не знайшов Сивого, але знайшов твою маму.
Вона дуже сердита.
Надзвичайно сердита.
- Краще йди додому. - Дякую, що знайшли його.
Радий, що допоміг.
Сивий.
Чому ти несправжній?
Не думав, що це можливо, але твоя мама стає все сердитіша.
Девіде, скажи Джейн, щоб ішла додому.
Твоя мама каже, щоб ти йшла додому.
Негайно.
Де ти була?
І чому випране приніс містер Цзінь, а не ти?
Джейн, відповідай.
Вибач, мамо.
Ох, доню. Іди сюди.
Що сталося?
Сивий познайомився з іншим шимпанзе,
а ще було маленьке мавпеня,
а м-р Цзінь потрапив у пастку, і...
Мабуть, Сивий більше не хоче зі мною дружити.
М-р Цзінь у біді?
Так. Той, що шимпанзе.
Гаразд. Ходімо сядемо.
Зроби глибокий вдих.
Розкажи мені ще раз.
Сивий познайомився з іншими шимпанзе
й побачив, як знищують їхні домівки.
Один з них потрапив у пастку, і я його звільнила,
але Сивий розвернувся й пішов геть.
Мабуть, тому, що побачив,
що люди – тобто ми – загроза для шимпанзе.
- Але ж він тут. - Але він неживий.
Джейн, я впевнена, що Сивий знає, скільки ти для нього робиш...
У шимпанзе обмаль часу, мамо.
Через кілька років вони зникнуть,
а нам ще стільки потрібно про них дізнатися.
Як-от що?
Як-от, чому вони кидають каміння в дерева й користуються інструментами.
Ми – єдині тварини у світі, як так чинять.
Шимпанзе й люди дуже схожі.
То чому ми кривдимо їх, мамо?
Не знаю...
Джейн.
Але я точно знаю,
що ти робиш усе можливе, щоб змінити ситуацію.
Як каже Джейн Ґудолл? «Лише якщо ми розуміємо, можемо...
Але ми так і не зможемо зрозуміти, якщо всі шимпанзе вимруть.
Я прибираю.
Зі мною все добре, мамо.
Девід?
Що це ти робиш з нашим дослідженням шимпанзе?
Хочу його сховати.
- Чому? - Бо все марно, Девіде.
Щороку зникає все більше видів тварин,
та мало хто з людей цим переймається.
А як же Джейн Ґудолл? Та інші люди, з якими ми говорили?
Вони щось роблять.
Але недостатньо.
Про це точно є цитата.
Нема ніякої надії.
Сивий пішов від нас.
Він би так не вчинив.
Але пішов.
Мабуть, не хоче більше з нами дружити.
Може, уявиш когось, хто ще може нам допомогти?
Я хочу, щоб Сивий повернувся.
Когось, хто багато знає про шимпанзе?
Ти про кого?
- Заплющ очі, і... - Я знаю, що треба робити.
То заплющуй очі.
І уяви.
Так вітаються шимпанзе.
Молодець, Девіде.
Вона знає, як мене звати.
І... привіт, Джейн.
У-у, Джейн, У-у.
Якось невесело прозвучало.
Шимпанзе, як і люди, не завжди в хорошому настрої.
Вони можуть сердитися,
боятися
й засмучуватися.
Як ти, Джейн.
Джейн засмутилася, бо наш Сивий більше не хоче з нею дружити.
Колись я знала одного Сивого.
Девід Сивий був моїм улюбленим шимпанзе.
Спостерігаючи за ним, ви побачили, що шимпанзе використовують інструменти.
Девід Сивий – перший шимпанзе, який відчув до мене довіру.
Після нього
й інші шимпанзе, які до цього мене боялися,
мабуть, подумали: «Не така вже вона й страшна».
І мені відкрилися їхні індивідуальні особливості.
Мій Сивий теж мені вірив,
аж доки не побачив, яке зло чинять люди, а я не можу їх зупинити.
Іноді здається, що надії нема, так?
Так. У вас таке буває?
Думаю, всі, хто замислюється над тим, що ми робимо з планетою,
іноді втрачають надію.
У такі миті безнадійності
треба думати про те, що надихає.
Наприклад?
Усе більше людей замислюються про створені нами проблеми,
наприклад, зміни клімату, зменшення різноманіття видів.
І поки вчені шукають новаторські рішення,
щоб частково компенсувати завдану природі шкоду,
хлопці й дівчата, як ви, думають, як зробити цей світ кращим.
Це дає надію.
З кожним кроком ми на крок ближче до порятунку світу.
Звучить так, наче це Джейн Ґудолл сказала.
Це слова Джейн Ґарсії.
Тому подумайте, що можете зробити,
закачуйте рукава – й робіть.
Я думаю, що за всі ваші зусилля
ви заслуговуєте на місце на дошці героїв.
Як шимпанзе кажуть «Дякую»?
Іноді вони вичісують і пестять одне одного.
Можна, ми вас розчешемо?
У цьому немає потреби.
Дякуємо, докторе Ґудолл.
Ви можете звати мене «доктор Джейн».
Але, щоб встигнути врятувати світ,
треба ще дуже багато зробити.
Тому – вперед! Допомагайте рятувати нашу планету.
Дякуємо, докторе Джейн.
Куди це ти зібралася?
Обіцяю: я приберу в кімнаті пізніше, але тепер...
Дай закінчу.
Куди це ти зібралася без Сивого?
Я почистила його від бруду.
Девіде.
Так шимпанзе дякують.
Краще спершу спитай дозволу.
Можна ми попестимо твоє волосся, щоб подякувати за Сивого?
Ну, давайте.
Ні, це якось дивно. Біжіть гуляйте.
- Сюди. - Як ти знаєш?
Я не впевнена, та, здається, вони так позначають шлях,
- щоб знати, куди йти. - Де хрестик – там Сивий.
Надіюся.
Містере Цзінь, забагато шуму?
Чому мене всі про це питають?
Ні. Я просто хотів спитати, як справи в Джейн.
Вона була дуже засмучена.
Це так мило.
Так, вона була засмучена.
Я вперше бачила, щоб вона аж так зневірилася.
Так. Я знаю, як це.
Можна з нею поговорити?
Вони з Девідом десь побігли, але я дам знати, як повернуться.
Не переживайте.
Може, десь з нею зустрінуся. Бувайте.
Бувайте.
Дивися, мала шимпанзе вчиться в Сивого кидати каміння в дерево.
Навіщо?
Я й досі не розумію.
Може, щоб позначити шлях. Або їм подобається звук.
Або з іншої, поки що незрозумілої нам, причини.
Саме тому треба рятувати тварин.
Ми ще так мало про них знаємо.
Сивий, я знаю, що люди завдають шимпанзе багато шкоди.
Але так само, як ця крихітка вчиться в тебе,
люди можуть вчитися в нас.
Ми навчимо їх, що світ у нас один і дім – один.
І ми мусимо разом його захищати.
Знаю, іноді опускаються руки, але не можна здаватися.
Я ніколи не здамся.
І я не здамся.
І я тобі дякую.
Містере Цзінь.
А де Девід?
Ми виконали наше завдання, але мені ще треба прибрати в кімнаті.
- Тобі вже краще? - Так.
Мабуть. Просто іноді я переживаю, що ми робимо недостатньо.
Ти жартуєш?
Встань.
І йди за мною.
Без тебе ми б не здавали батарейок.
А перед вікнами містера Патела не літали б метелики.
РЯТУЙТЕ ЛЕВІВ
Ми не допомагали б тваринам у різних куточках світу.
І в нас би не було будиночків для кажанів.
- Нагадай, навіщо... - Вони їдять комах.
Точно.
Ми б не знали, куди яке сміття викидати.
Ходімо.
Нічого цього без тебе не було б.
- А ще – без Девіда й багатьох інших. - Так, але всіх надихнула саме ти.
Підпишете петицію про допомогу шимпанзе?
- Аякже. - І пожертвуєте грошей?
- Скільки? - Джейн!
Прибери в кімнаті, тоді рятуй світ.
Мені пора.
Ходімо, Сивий. Мусимо рятувати світ.
ДЖЕЙН
«Допоможіть урятувати шимпанзе».
- Джейн. - Я прибираю.
Я не тому зайшла. Хочу щось тобі показати.
Де зняте це відео?
- В «Едемі шимпанзе». - «Едемі шимпанзе»?
Одному з заповідників доктора Джейн,
куди привозять врятованих шимпанзе?
Так. І знаєш що?
Я подумала, що треба підняти тобі настрій, тому влаштувала
дзвінок з Яною Сварт.
- Вона працює в «Едемі шимпанзе». - Я знаю, хто вона.
Оце так сюрприз. Дякую, мамо.
Веселіться.
- Привіт. Ви, певно, Джейн і Девід. - Привіт, Яно.
У мене до вас багато питань!
Чи буває, що після «Едема шимпанзе» тварин випускають на волю?
Ні. Шимпанзе мають навчитися виживати у своєму ареалі
в матерів.
Але через мисливців і вирубку лісів багато з них втратили матерів
і опинилися в цирках чи приватних будинках.
Для них це погано.
Як сумно.
Тому важливо, щоб існував заповідник,
де врятовані шимпанзе можуть жити кращим життям.
Що це було?
Мабуть, шимпанзе побачили Стені.
Чекайте. Стені – «Заклинач шимпанзе»?
Він спеціаліст з шимпанзе й працює в «Едемі шимпанзе».
Джейн – спеціалістка зі спеціалістів.
У мене для вас сюрприз.
Ви маєте це побачити.
Він годує шимпанзе.
Привіт!
Як вони радіють!
Привіт Джейн і Девіде.
- Привіт, Стені. - Привіт, Стені.
А куди пішли шимпанзе?
Мабуть, на пошуки їжі.
Стені каже нам, що вони думають і відчувають,
щоб ми могли краще за ними доглядати.
Тому вас звуть Заклиначем шимпанзе?
Так.
Хто вас так назвав?
Це була доктор Джейн Ґудолл.
Вас так назвала доктор Джейн? Оце клас.
Скільки ви вже працюєте з шимпанзе, Стені?
Майже половину життя.
Це я доглядаю малюків шимпанзе.
Це Поко.
А тут я розповідаю селянам, як жити побіч шимпанзе.
Мабуть, ви допомогли багатьом шимпанзе.
Це моя сім'я, і вони багато чого мене вчать.
Чого, наприклад?
Прощення й надії.
Як вони вчать вас надії?
Коли шимпанзе привозять заповідник,
вони зазвичай дуже хворі й налякані.
Ми добре піклуємося про них,
вони одужують, і в них народжується бажання жити.
Це й мені дає надію.
Як ми можемо допомогти?
Важливо розповідати друзям і рідним те,
що ви дізналися про наших близьких родичів – шимпанзе.
Так. Хай де ви живете, ви можете допомогти диким тваринам,
купуючи продукти, виробництво й перевезення яких не руйнує їхній дім.
Вони менше шкодять нашій планеті.
Шимпанзе й іншим тваринам для життя потрібний ліс.
А ще важливо пам'ятати, що тварини існують
не задля нашої розваги.
Це мають знати всі люди у світі.
- Я розповім усім. - І я.
Як шимпанзе прощаються?
Для прощання вони використовують такі вигуки...
Бувай, Яно. Бувай Стені.
Бувайте, шимпанзе.
- Мамо, я дуже тобі дякую. - Так, дякую, Джейнина мамо.
Надіюся, Сивому теж сподобалося.
Точно сподобалося.
Ну, кімната сама себе не прибере.
Бувай, Девіде.
- Бувай. - Бувай, Девіде.
Я подумала, що вони тобі потрібні.
Дякую, мамо.
На. Ти приліпиш Стені, а я – Яну?
Переклад субтитрів: Анастасія Черевко