"Pan troglodytes."
G. Jin je našel palico.
- Ura? - 10.22 in 34 sekund.
Čakaj. 35, 36...
10.22 bo v redu.
- Imenuješ jih? - Tudi Jane Goodall jih je.
Prva na svetu je preučevala Pan troglodytese.
- Latinsko ime za šimpanze? - Ja. Živalim je vedno dala ime.
Ker je vedela, da imajo osebnost.
Zakaj si mu dala ime g. Jin?
Zato.
Glej.
GOSPODA JINA
Afne guncata. Razumeš?
G. Jin res rad buta z metlo po stropu.
- Kaj dela? - Sulico.
Šimpanzi delajo sulice?
Pa gobe in drugo orodje.
Hecaš se.
Ne. Jane je prva odkrila, da izdelujejo orodje.
To je spremenilo naše vedenje o šimpanzih in ljudeh.
- Kako? - Če šimpanzi izdelujejo orodje in orožje...
So nam bolj podobni?
Ali pa mi njim.
- Kakšna imena jim je dala? - Eden je bil Sivobradec.
Kot najin Sivobradec?
Le da je bil njen David Sivobradec.
Si slišal? Obe najini imeni mu je dala.
Bil je prvi, ki ga je videla loviti termite s travno bilko.
Termite jedo? Ogabno.
Žuželke, plodove, meso. Enako kot ljudje.
- Ljudje jedo žuželke? - Nekateri.
Res smo jim podobni.
- Srčkan je. - Ne pozabi, da samo opazujeva.
- Rekla si, da se ne smeva dotikati. - Prav imaš.
Šimpanzi so ogroženi, ker sekamo gozdove,
jih lovimo in nehote dajemo človeške bolezni.
Tudi zbolijo kot mi?
Igrala bi se s tabo, Sivobradec. Za člana družine te ima.
- Jane? - V redu je.
Družine vodijo samci. G. Jin morda hoče pokazati, kdo je glavni.
Orožje nabira.
- Kaj delaš? - Sulico.
- Tega nisem pričakoval. - Jaz tudi ne.
- Nama še vedno kaže, da je glavni? - Ne vem, to prvič vidim.
- Kaj ropota? - Raziščiva.
Kaj se je zgodilo?
- Ljudje. - Ljudje?
Sekamo gozdove, kjer živijo živali.
- Ne bodo spet zrasli? - Ne tako hitro, kot jih sekamo.
- Grozno. - Vem.
Perilo je oprano. Pomagaj mi.
Ampak toliko moram še spoznati o šimpanzih.
- G. Jin je vrgel kamen ob drevo. - G. Jin iz bloka?
Ne. G. Jin šimpanz.
- Zakaj je metal kamne? - To raziskujeva.
To bo moralo počakati.
- Mami... - Si videla svojo sobo?
Davida lahko pokličeš, ko končaš.
Živjo, g. Jin. Govorili smo o vas.
- Dol grem. - Lahko greste z nami in potem dol.
Po stopnicah grem, rabim telovadbo.
Jaz tudi. Z vami grem.
Potem pridem takoj pospravit sobo.
Super.
Mi pomagate nositi? Težka je.
Vas zanima, zakaj smo govorili o vas?
- Niti ne. - Hecni ste.
Šimpanza sem imenovala po vas, ker palico dviga v zrak.
Tako kot vi butate v strop, da bi naju utišali.
- To poskušam početi čim manj. - Šimpanz je nato vrgel kamen v drevo.
- Zakaj? - Mogoče ga je zanimalo, kakšen bo zvok.
Zanimiva teorija. Imate še kakšno?
Mogoče za šport? Kot pri odbojki ali tenisu?
- Šimpanzi se res radi igrajo. - Mogoče tako označujejo ozemlje.
Spet dobra ideja. Dobri ste.
Kje pa je tvoj šimpanz?
Sivobradec.
Sivobradec!
Sivobradec, kje si?
David, nujno je.
- Kaj je? - Sivobradca ni.
- Noah. Oprosti, da zamujam. - Ni problem, oči. Greva?
G. Jin!
- Ne še. - Nikjer ga ni. Izgubil se je.
Gotovo bo prišel.
- Kdo? - Sivobradec.
Si videl šimpanza?
Tako visok je, tu pa ima prikupno sivo zaplato.
- Tako je dobil ime. - Kaj?
- Siva brada. - Kje si ga nazadnje videla?
- Zadaj. Ampak tam ga ni. - Išči naprej, našla ga boš.
In če ga ne? Eden mojih najboljših prijateljev je.
Drugi pa sem jaz.
Njegova sestra sem.
- Jaz pa njegov sin. - Živjo.
Od tod bova stražila, Jane.
Ne skrbi, našli ga bomo.
Še enkrat poglej za hišo.
Hecni otroci.
Sivobradec, si ti?
Že grem, Sivobradec.
G. Jin?
Sivobradec.
Je imel sosed prav? Ali šimpanzi z metanjem kamnov označujejo ozemlje,
delajo poti ali pa jim je zgolj všeč zvok?
Ne, v past se je ujel. Pomagala ti bom.
Ne skrbi, rešila ga bom. Še malo.
Svoboden si.
Sivobradec?
Sivobradec.
Našel sem ga.
Nekaj listov ima na sebi, sicer je v redu.
Hvala, g. Jin.
- David kliče Jane. - Tu Jane.
Nisem našel Sivobradca, tvojo mamo pa. Jezna je.
Besna.
- Rajši pojdi nazaj. - Hvala, da ste ga našli.
Veselilo me je.
Sivobradec?
Sivobradec.
Zakaj nisi pravi?
Nisem vedel, da je mogoče, da je tvoja mama še bolj besna.
David, reci Jane, da mora domov. Takoj.
- Mami pravi, da pridi domov. - Takoj.
Kje si bila? Zakaj je perilo prinesel g. Jin, ne ti?
Jane, odgovori.
Oprosti, mami.
Ljubica. Pridi sem.
Kaj je narobe?
Sivobradec je spoznal šimpanza.
Tam je bil majhen šimpanz,
g. Jin pa se je ujel v past.
Sivobradec noče biti več moj prijatelj.
- Je g. Jin v težavah? - Ne sosed, šimpanz.
Prav. Pridi, sedi.
Globoko vdihni.
Še enkrat mi povej.
Sivobradec je spoznal druge šimpanze.
Videl je, kako uničujemo njihov dom.
Eden se je ujel v past, pa sem ga rešila.
Sivobradec pa je odkorakal stran.
Mislim, da zato, ker je videl,
da ljudje, kot smo mi, ogrožamo šimpanze.
- Saj je tukaj. - Ampak ni živ.
Prepričana sem, da Sivobradec ve, kako se trudiš zanj.
Šimpanzi nimajo več časa. Čez nekaj let jih ne bo več.
Pa toliko bi se še lahko naučili o njih.
Kaj pa?
Zakaj mečejo kamne v drevesa ali uporabljajo orodje.
Tega ne počne nobena druga žival, razen nas.
Šimpanzi in ljudje so si podobni.
Zakaj jim to delamo, mami?
Jane, ne vem.
Vem pa,
da se zelo trudiš, da bi kaj spremenila.
Kaj pravi Jane Goodall? "Le če bomo razumeli..."
Ampak ne moremo razumeti, če šimpanzov ne bo več.
Pospravljam.
V redu sem, mami.
David?
Kaj delaš z gradivom za raziskovanje šimpanzov?
Pospravljam ga.
- Zakaj? - Ker nima smisla.
Vsako leto izumre več živali. Ni dovolj ljudi, da bi kaj spremenili.
Kaj pa Jane Goodall in drugi, ki sva jih spoznala?
Oni se trudijo.
Še vedno ni dovolj.
Gotovo obstaja citat.
Ni upanja.
Sivobradec je šel.
- Tega že ne bi naredil. - Res je šel.
Noče biti več moj prijatelj.
Mogoče veš, kdo drug nama lahko pomaga?
- Hočem samo, da se Sivobradec vrne. - Mogoče kdo, ki se spozna na šimpanze?
Kdo?
- Zamiži in... - Vem, kako to gre.
Potem pa zamiži.
In si predstavljaj.
Tako šimpanzi pozdravijo.
Zelo dobro, David.
Ve, kako mi je ime.
In, živjo, Jane.
Zahukaj, Jane.
To ni zvenelo preveč srečno.
Tudi šimpanzi niso vedno veseli, tako kot ljudje ne.
Lahko so jezni,
prestrašeni
in žalostni.
Tako kot ti, Jane,
ker Sivobradec noče biti več njen prijatelj.
Poznala sem nekega Sivobradca. David Sivobradec, moj najljubši šimpanz.
Vem. Prvi, ki ste ga videli uporabljati orodje.
David Sivobradec je bil prvi šimpanz, ki mi je zaupal.
Ko mi je začel zaupati,
so drugi šimpanzi ki so bili zelo plahi,
najbrž pomislili: "No, potem ne more biti tako strašna."
- Spoznala sem vse, posamično. - Tudi moj Sivobradec mi je zaupal.
Pa je videl hudobije, ki jih počnemo. Tega ne morem preprečiti.
- Precej brezupno je videti, kaj? - Ja. Se tudi vam včasih zdi brezupno?
Po mojem vsak, ki vidi, kaj počnemo planetu,
včasih občuti obup.
Veš, kaj lahko narediš, ko se tako počutiš?
Pomisli na stvari, ki dajejo upanje.
Na kaj?
Čedalje več ljudi se zaveda težav, ki smo jih ustvarili:
podnebne spremembe in izguba biološke raznovrstnosti.
Znanstveniki ustvarjajo nove rešitve,
da bi popravili škodo, ki smo jo naredili.
Mladi, kot sta vidva, premišljujejo, kako bi izboljšali svet.
To mi daje upanje.
Z vsakim korakom smo bliže rešitvi sveta.
To je najbrž citat Jane Goodall.
Mislim, da je to citat Jane Garcia.
Pomislita, kaj lahko naredita, zavihajta rokave in to naredita.
Zato si zaslužita, da gresta na steno junakov.
Zaradi vsega, kar počneta.
Kako se šimpanzi zahvalijo?
Včasih s čehljanjem.
- Vam lahko razčeševa lase? - Ne bo treba.
Hvala, dr. Goodall.
Lahko mi rečeta dr. Jane, če hočeta.
Čaka nas veliko dela, če hočemo izboljšati svet,
preden bo prepozno. Zato pojdita in pomagajta reševati svet.
Hvala, dr. Jane.
Kam pa greš?
- Obljubim, da bom potem pospravila sobo. - Nisem končala.
Kam greš brez Sivobradca?
Očistila sem ga.
David?
- Tako se šimpanzi zahvalijo. - Mogoče bi morali prej vprašati.
Te smeva počesati v zahvalo, ker si ga očistila?
Prav.
Ja, to je čudno. Kar pojdita.
- Tja. - Kako veš?
Mogoče s temi oznakami rišejo zemljevid.
- Da vedo, kam morajo. - Tu je bil Sivobradec.
Upajmo.
G. Jin. Sem preglasna?
Zakaj me to vsi sprašujejo? Ne, zanima me, kako je Jane.
Zelo žalostna je bila.
Zelo prijazni ste. Res je bila žalostna.
Še nikoli ni bila tako brez upanja.
Ja. Ta občutek poznam.
Lahko govorim z njo?
Z Davidom sta zunaj. Lahko vam sporočim, ko se vrne.
Ni treba. Mogoče jo bom srečal. Adijo.
Adijo.
Sivobradec uči malega šimpanza metati kamne v drevo.
- Zakaj? - Še vedno ne vem.
Mogoče označujejo pot, jim je všeč zvok ali pa na pravi razlog še nismo pomislili.
Zato moramo rešiti živali. Še veliko se moramo naučiti o njih.
Vem, da ljudje grdo delajo s šimpanzi, Sivobradec.
A tako kot se mali šimpanz uči od tebe, se lahko ljudje učijo od naju.
Lahko jim poskušamo dopovedati, da imamo samo en svet.
In ga moramo reševati skupaj.
Vem, da je včasih brezupno, ampak moramo se truditi. Ne bom odnehala.
Jaz tudi ne.
Hvala enako.
- G. Jin? - Kje je David?
Nalogo sva končala. Zdaj moram pospraviti sobo.
- Se bolje počutiš? - Ja.
Mislim, da. Včasih me zaskrbi, da se ne trudim dovolj.
Saj se hecaš, ne?
Vstani.
Kar za mano.
Brez tebe ne bi reciklirali baterij.
Ne bi imeli metuljev pred Patelovim stanovanjem.
REŠITE LEVE
Ne bi poskušali pomagati živalim po svetu.
In ne bi imeli hiš za netopirje.
- Zakaj že jih imamo? - Jedo žuželke.
Saj res.
Ne bi vedeli, kaj gre v kateri smetnjak. Pridi.
Tega ne bi bilo brez tebe.
- In brez Davida in drugih. - Ampak ti si nas navdihnila.
Bi podpisali peticijo za pomoč šimpanzom?
- Seveda. - In prispevali denar?
- Koliko? - Jane?
Pospravi sobo, potem lahko rešuješ svet.
Iti moram.
Pridi, Sivobradec. Svet moramo rešiti.
"Rešite šimpanze."
- Jane. - Pospravljam.
Nekaj bi ti rada pokazala. Pridi.
Od kod je ta video?
- Raj za šimpanze. - Kaj?
Zavetišče za šimpanze dr. Jane, kamor peljejo rešene šimpanze?
Ja. Poglej.
Zdelo se mi je, da rabiš spodbudo,
zato sem uredila klic z Jano Swart.
- V Raju za šimpanze dela. - Poznam jo. Super. Hvala, mami.
Obilo zabave.
- Živjo. Jane in David. - Živjo, Jana.
Veliko vprašanj imam za vas. Ali šimpanze v Raju vrnete v divjino?
Ne. Kako preživeti v naravnem okolju, jih naučijo mame.
Zaradi lova in sekanja gozdov so številni izgubili mamo
in končali v cirkusu ali kot domači ljubljenčki.
Žalostno.
Zatočišče je pomembno, ker ti rešenčki tam lepše živijo.
Kaj je bilo to?
- Najbrž so videli Stanyja. - Stanyja, šepetalca šimpanzom?
Strokovnjak, ki dela v Raju za šimpanze.
Jane je strokovnjakinja za strokovnjake.
Presenečenje imam za vaju. To morata videti.
Šimpanze hrani.
Živjo.
- Srečni so videti. - Živjo, Jane in David.
- Živjo, Stany. - Živjo, Stany.
Kam so šli šimpanzi?
Najbrž iskat hrano.
Stany nam pove, kaj mislijo in čutijo, da lahko ustrezno skrbimo zanje.
Zato ste šepetalec šimpanzom.
Ja.
- Kako ste dobili vzdevek? - Dala mi ga je dr. Jane Goodall.
Dr. Jane vam ga je dala? Čudovito.
- Kako dolgo že delate s šimpanzi, Stany? - Skoraj polovico življenja.
Tu skrbim za mlade šimpanze.
To je Poco.
Tu skupnost učim, kako živeti s šimpanzi.
Pomagali ste številnim šimpanzom.
Kot družina so mi. Veliko so me naučili.
- Kaj pa? - Odpuščanja in upanja.
- Kako so vas naučili upanja? - Ko šimpanz pride v zavetišče,
je bolan in prestrašen.
Ko poskrbimo zanj,
ozdravi in ne izgubi upanja. To mi daje upanje.
Kako lahko pomagamo?
Pomembno je, da s prijatelji in sorodniki delite,
kaj ste se naučili od naših bližnjih sorodnikov šimpanzov.
Kjerkoli živite, lahko pomagate živalim,
tako da kupujete trajnostne izdelke in ne uničujete njihovih gozdov.
Izdelava takih izdelkov manj škodi planetu.
Živali za preživetje potrebujejo gozdove.
Ne pozabimo, da živali niso na svetu nam v zabavo.
To moramo povedati vsem.
- Vsem bom povedala. - Jaz tudi.
Kako se šimpanzi poslovijo?
S tem klicem.
Adijo, Jana in Stany.
Adijo, šimpanzi.
- Hvala za to, mami. - Ja, hvala, Janina mama.
- Upam, da je bilo všeč tudi Sivobradcu. - Oja, je.
Soba čaka, da jo pospraviš.
Adijo, David.
- Adijo. - Adijo, David.
Tole ti bo mogoče všeč.
Hvala, mami.
Obesiva Stanyjevo in Janino fotografijo?
Prevedla Lorena Dobrila