„Chlamyphorus truncatus.“
Šedofúz, vidíš niečo?
Čakáme už celú večnosť, Jane, a stále nič.
To nie je nič.
Pozdrav chlamyphorus truncatus.
Ahoj, Chlamyphorus „trunkaktus“.
Alebo ahoj, pláštník malý.
Skôr zbohom, pláštník malý.
Rúti sa na neho auto!
Uhni sa mu!
To bolo tesné.
Príliš tesné.
Pláštník sa snaží prekopať pod zem.
Nastavujem jeho kurz.
Náš nový stroj na hrabanie sa mi páči.
Pozri na tie gombíky.
Píp, píp, píp. Číselník.
Nechytaj sa toho.
Zmenšili sme sa kvôli sledovaniu pláštníka.
Nechceme sa zrazu vrátiť do normálnej veľkosti.
Dúfam, že pláštník je pripravený ako nik.
Dobré, čo?
Áno.
Pláštník je rýchly.
Nevyzerá, že má plášť.
Vyzerá ako škrečok, ktorý má na chrbte suši.
To suši je ich pancier a vyzerajú ako škrečky.
Všetky pásavce majú panciere, ale pláštník je najmenší.
Nevieme o nich veľa.
Ťažko sa hľadajú a väčšinu času sú pod zemou.
Ako to, že tento bol na ceste?
Dobrá otázka.
Možno sa nevedel prekopať cez betón a možno hľadal jedlo?
Myslíš, že je to chlapec, lebo sú väčší ako dievčatá?
Tiež dobrá otázka.
Nevieme. Vieme o nich veľmi málo.
Podľa skenerov to je chlapec.
Posledná otázka, čo presne je dnes našou misiou?
Našou misiou je zistiť, čo jedia.
To znie jednoducho.
Nie je na nich nič jednoduché.
Ale ak zistíme, čo jedia...
- Tak im pomôžeme? - Presne.
- Ten maličký vykopal toto všetko? - Neviem.
Veľa zvierat sa hrabe pod zemou a robí tunely, ako hmyz, žaby,
zajace, sovy, líšky, tučniaky, vomb...
- Bude to dlhý zoznam? - Vombaty. A áno.
Pod našimi nohami je celý svet
a ľudia naň ani nepomyslia.
A tam je jedna jeho časť.
Tu je.
- A tam je. - Uteká.
David, musíme rýchlejšie hĺbať.
Jane, keď budeme o veciach len hĺbať, nič neurobíme.
Hĺbanie je super slovo na vŕtanie.
Super ako vedecké zvieracie názv...
- Čo? - Nič.
Zvyšujem hĺbaciu rýchlosť.
Pozor, kameň!
- Spúšťam vyhýbavý manéver! - Čo?
Super spôsob, ako povedať „uhni sa“.
Tu je.
Ďalší kameň!
Uhneme sa o tri, dva, jeden!
Je rýchly. Ak ho nevidíme, ako budeme vedieť, čo jedáva?
Mŕtvy bod!
To slovo sa mi nepáči.
To slovo sa mi nepáči!
Skoro sme ho mali.
Skoro sme boli spľaštení ako palacinky alebo lievance.
Alebo ako tie kartónové škatule...
Rozumiem.
Ako dobehneme toho rýchleho pláštníka?
Alebo vyhneme tým kameňom?
Poďme hore a premyslime ten plán.
Nabudúce možno môže spľaštiť Šedofúza.
Čo to je za zvuk?
Šedofúz, vylez hore!
Čo sa tu deje?
Annisa.
Ahoj, Jane. Ahoj, David.
Čo tu robia tí robotníci?
Kiežby som vám to nemusela hovoriť, ale zbavujeme sa záhrady,
teda aspoň toho, čo sme tak volali.
- Čo? - Viem.
Nepáči sa mi to, ale nemáme rozpočet na záhradníka
a, veď sa na to pozrite.
Zbavujú sa stromov a všetkého?
Musia to odstrániť,
ak chceme dať na zem dlaždice.
Dlaždice na zemi? Vyrúbanie stromov?
- To nemôžu. - Bohužiaľ, môžu.
A čo všetky veveričky a vtáky a zvieratá, ktoré žijú v stromoch?
A čo hmyz a zvieratá pod zemou?
Uväzní ich to pod dlažbou.
Namiesto zničenia záhrady by sme ju mali oživiť.
Na to treba čas, peniaze a ľudí, ktorí to chcú urobiť.
Ani mne sa to nepáči.
Ale väčšina obyvateľov hlasovala za vybetónovanie záhrady.
Nič nezmôžeme.
Prepáč.
Nás nebude nikto počúvaš, Jane.
Tak ich musíme prinútiť.
Neverím tomu!
Aj vám ahoj.
Mami, máme hrozné správy.
Urobili ste niečo?
Zatiaľ nie.
Ale zistili sme, že sa zbavujeme záhrady.
A stále sme nezistili, čo pláštníky jedia.
Je to nejako prepojené?
V prírode je všetko prepojené.
Pláštník malý má noru a žije pod zemou.
Keď zabetónujeme záhradu, ublížime
aj ďalším zvieratám pod zemou.
- Chápem. Trochu. - Nerozumiem.
Kto chce také niečo urobiť?
Jane.
Kto by chcel zničiť prírodu?
Jane.
Nechápem, prečo by niekto súhlasil
s pílením stromov.
Sú to živé bytosti.
Jane.
Mami, chceš mi niečo povedať?
Na starostlivosť o záhradu treba peniaze
a budova nemá taký rozpočet.
Sú iné miesta, kam treba dať peniaze.
Je našou zodpovednosťou starať sa o prírodu.
A je našou zodpovednosťou starať sa aj o ľudí, ktorí tu bývajú.
Strecha zateká. Záchody nesplachujú,
a polovici bytovky nefunguje kúrenie.
Hlasovala si za odstránenie záhrady?
Hlasovala som tak, aby sme mali v zime teplo.
Mami, záhrady sa nevedia brániť.
Jedine, ak by v nich boli mäsožravé rastliny.
Ale tie tu asi nerastú, tak...
Ďakujem, David.
Idem do kúpeľne.
Ľudia, ktorí hlasovali proti záhrade,
to neurobili, lebo nenávidia prírodu.
Urobili to, lebo sa museli rozhodnúť.
Mohli sme zo všetkého vziať malé množstvo peňazí,
alebo urobiť jedno veľké rozhodnutie.
Prečo mám pocit, že ma už nepočúvaš.
Malé.
David, pláštník sa vyhýbal kameňom pod zemou,
lebo bol menší ako náš stroj na vŕtanie.
A?
Ak chceme dohnať pláštníka a vyhýbať sa kameňom,
tak musíme byť ešte menší.
A čo záchrana záhrady?
Neviem, ako to urobiť. Zatiaľ.
Ale ak doženieme pláštníka,
zistíme, čo jedáva.
A to nám možno pomôže pomôcť zvieratám, ktoré žijú pod zemou.
Čo to je?
Nemôžeme strácať čas.
Musíme obísť ten veľký kameň.
Ideme na to. Priprav sa.
Budeme ešte menší než pláštník.
V tejto veľkosti to ide ľahšie.
Dúfam, že ho rýchlo nájdeme.
Došla nám energia do motorov.
To je super spôsob, ako povedať „uviazli sme“?
Uviazli sme.
Počuješ to?
To strašidelné škrabkanie?
Áno, počujem.
Myslíš, že to je pláštník?
Čas postláčať nejaké tlačidlá.
Píp, píp, píp.
David, pozri.
To je len mravec.
Naozaj veľký mravec.
Jedného mravca zvládneme, však?
Kde je jeden mravec, je ich aj viac.
Možno sme až príliš malí?
- V pohode? - Mravce sú také silné?
Možno sú malé, ale sú silné.
Zdvihnú viac ako desaťnásobok svojej váhy.
A keď sa spoja, sú ešte silnejší.
Ale nehovor.
Ešte sme pláštníka nenašli,
ale možno zachránime záhradu ako mravce.
Uhryzneme robotníkov?
Nie úplne. Poď. Musíme ísť zase von.
Skúsim ich zasadiť u seba v byte.
Ďakujem. Viem, že ľudia sa chcú záhrady zbaviť,
ale veľa ľudí nie.
Áno, ja nie.
Ani Jane. Ani Šedofúz.
Kiežby to stačilo.
A kiežby sa rátali hlasy plyšákov.
Ak by vedeli, čo to spôsobí
zvieratám, ktoré tu žijú, zmenili by názor.
Pozri.
„Príroda vyhrá, ak jej dáme šancu.“
Jane Goodallová.
Annisa, ako dáme záhrade šancu?
Áno. Musí sa dať niečo urobiť.
Môžete skúsiť petíciu.
Vedel som to. Petícia. No jasné.
Čo je petícia?
Je to žiadosť, aby sa niečo zmenilo.
Požiadaš ľudí, aby ju podpísali, a čím viac podpisov,
tým väčšiu silu bude mať.
Ak získate podpisy od viac ako polovice obyvateľov na záchranu záhrady,
- potom... - To celé zastavíš?
Áno, ale nie je ľahké presvedčiť ľudí, aby...
Získame všetky podpisy.
...zmenili názor.
A potrebujeme aj ľudí, ktorí sa budú o záhradu starať.
- Na to stále nemáme peniaze. - Niečo vymyslíme.
Rýchlo.
Dobrý, pán Jin.
Podpíšete nám petíciu?
ZACHRÁŇME ZÁHRADU
Stačí trochu práce a záhradu zachránime.
Ale nesmieš tam cikať, Pugsley.
Všetky tie malé zvieratká by boli v pasci?
Aj hmyz.
Hmyz ma veľmi netrápi.
Tak hlavne zvieratá.
Ak to je pre zvieratá, tak jasné. Určite.
Nebojte. Nemusíte spievať.
Len chceme podpis, aby sme zachránili záhradu.
A pláštníka malého.
Predstavte si to. Ste pod zemou,
staráte sa o seba a zrazu z ničoho nič,
vám robotníci rozkopú domov a všetko zničia.
„Och, nie. Pomoc!“
Príroda vyhrá, ak jej dáme šancu.
Páni. Kiežby som o tom vedel skôr.
Iste. Radi pomôžeme zachrániť záhradu.
- Ste záhradkári? - A dobrovoľníci?
- Iste. Áno. - Som. Áno.
Dobrý, pani...
- Garciová. - Pani Garciová.
Volám sa Jane a zbieram podpisy,
aby sme zastavili zničenie záhrady.
Naozaj? Máte dosť peňazí na jej údržbu?
Som rada, že sa pýtate. Bude to prírodná záhrada,
bez väčších starostí.
Necháme trávu rásť a nebudeme sa trápiť burinou.
Máme aj zoznam dobrovoľníkov.
Tak, podpíšete nám petíciu, prosím?
Rada.
A budete dobrovoľníčka?
Nuž, nie.
Ale mám skvelú dcéru, ktorá rada pomáha.
Počkať! Prestaňte!
Annisa, máme to!
Čo máte?
- Podpisy na petícii. - Všetci chcú záhradu zachovať
a postarajú sa o ňu.
Potrebujete ešte jeden podpis.
Teraz máte všetkých.
Záhradu si nechávame.
No teda.
Aj pán Jin sa podpísal?
Pomôže aj s komisiou pre záhradu.
Postaráme sa o ňu, my všetci.
Sľubujem.
Dobrá práca, decká.
Nikdy mi nenapadlo rozmýšľať, čo všetko žije pod zemou.
Asi aj oni potrebujú domov, čo?
To potrebuje pláštník malý. Domov.
Domov, ktorý je ďaleko od ciest a výstavby.
Ak to miesto nájdeme, zistíme, čo jedáva.
- Čas vrátiť sa k misii. - Poďme.
Ak máme ujsť mravcom a nájsť pláštníka, musíme presmerovať energiu do motorov.
Áno, kapitánka.
Energia do motorov na 75 %.
Osemdesiat. Sto percent. Dobre.
Hotovo. Dupni na to.
Niečo sem ide, Jane.
Dopredu, plná rýchlosť.
Ustúp, ustúp, plná rýchlosť.
- Viac mravcov. Omnoho viac. - Sme uprostred kolónie mravcov.
Ustúp, ustúp!
Za nami je ďalší kameň.
A pred nami sú mravce.
Sme v pasci.
Pláštník malý.
Zachránil nás. A je mravce.
Misia splnená.
Vieš, aké je vzácne niečo takéto vidieť?
Také vzácne, ako vidieť vílu?
Možno nie až také vzácne.
Prečo prestal?
Lebo je doma.
Počúvaj, David.
Žiadne autá. Ani cesta. Ani výstavba.
Nič.
Ale je blízko pri svojom jedle, pri mravcoch.
Teraz, keď vieme, že bývajú pri jedle, môžeme sa o nich naučiť viac.
- A ochrániť ich. - Presne.
Nechajme ho spať.
Dobrú.
Musím povedať, že starostlivosti o záhradu dávam zelenú.
To bolo dobré.
Čo sa deje, Jane?
Som rada, že sme ju zachránili, ale bojím sa o pláštníka.
Čo je pláštník? Nepočula som o tom.
Väčšina ľudí nie.
Vyzerá ako škrečok s ružovým suši na chrbte.
Jedáva mravce a robí si nory.
Sú ohrozené.
Petície sú jeden spôsob,
ale aj hovoriť s ľuďmi pomáha.
Je to ako s hmyzom a zvieratami pod záhradou.
Nevieme, že potrebujú pomoc.
Máš pravdu, Annisa.
David, naša misia s pláštníkom sa neskončila.
Nie?
Vrátime sa a pomôžeme so záhradou.
Poď.
Ahoj.
Ahoj!
Idem.
Príroda vyhrá, ak jej dáme šancu.
Rovnako aj pláštník malý.
Je to ohrozený druh a potrebuje pomoc.
Ako môžem pomôcť?
Zachráňme pláštníky.
Mami, pustíš Davida? Mešká.
Na čo?
- Na náš hovor s Mariellou Superinovou. - Kým?
Odborníčka na pláštníkov.
Býva v Argentíne a práve nám volá.
Dobre. Bežím.
Ahoj, Mariella.
Ahoj, Jane.
Kde je David?
Rozprávali sme susedom o pláštníkoch.
Prepáčte, že meškám. Máme veľa susedov.
Zistili sme, že väčšina ľudí o pláštníkovi nepočula,
keď sme ho sledovali pod zemou.
To znie ako veľké dobrodružstvo. Našli ste ho?
Našli. Bol rozkošný.
Mravce, ktoré zjedol, si to nemysleli, ale ja a David áno.
- Je zlatý. - Vyzeral takto?
Presne takto.
Prečo o ňom nevie viac ľudí?
Ukážem vám mapu.
Žijú len v Argentíne a bývajú pod zemou,
takže je ťažké nájsť ich a skúmať.
Odkiaľ majú pláštníky svoj názov?
Lebo nevyzerajú, že majú plášte.
Vôbec.
Volajú sa pláštníky malé kvôli svojej veľkosti
a ich pancier je ako taký plášť.
A prečo sú ružové?
Pancier je slaboružový, lebo všetka krv
im prúdi v tele, aby im bolo teplo, a keď je horúco,
krv presunú do panciera a vtedy je silno ružový.
To je zaujímavé.
A krvavé.
Však?
Prečo im býva teplo?
Keď hrabú, sú na zadných
a špičku chvosta používajú ako piatu nohu,
aby mohli stáť a hrabať silnejšie.
Je úžasné, že niečo také malé to dokáže.
Aj jeho zadok má pri hrabaní dôležitú úlohu.
Ukážem vám to.
Vidíte, ako hrabe?
A tlačí piesok zadkom dozadu.
Uvoľňuje si tak pred sebou priestor.
Páni. Môj zadok to asi nedokáže.
Vždy sa vám pásavce páčili?
Mala som 18, keď som ho videla,
a ani som nevedela, že existujú.
O tridsať rokov neskôr ich stále skúmam
a venovala som im život.
Ten je veľký.
Pásavce sú super.
Aj najmenší a najzvláštnejší tvor
si zaslúži byť skúmaný.
Sú dôležité a potrebujú našu pomoc
s vecami, ktoré ich ohrozujú.
Čo ich ohrozuje?
Po prvé, ľudia si ich berú ako zvieratká.
Ale problém sú aj klimatické zmeny a to, že strácajú habitat.
Ak veľa prší, zaplavia sa im nory.
Ako im pomôžeme?
Myslite globálne a konajte lokálne.
Okolo vás žije veľa malých tvorov,
o ktorých možno ani neviete, tak choďte von a užívajte si prírodu,
hľadajte malé tvory, sledujte ich a užívajte si ich.
Neberte si ich domov.
Divoké zvieratá nie sú domáce zvieratká.
Určite to všetko urobíme.
Jednoznačne. Chcem, aby žili navždy.
Ďakujem, že ste nám o pláštníkoch porozprávali.
Ďakujem.
A pamätajte, noste ich v srdci a nechajte ich v prírode.
- Ahoj! - Ahoj, Mariella!
Počkať, to je mravec?
Našli nás!
Rýchlo. Do stroja!
Preklad titulkov: Zuzana Šplhová