„Chlamyphorus truncatus.“
Šedovousi, vidíš něco?
Čekáme už celou věčnost a pořád nic.
Nemyslím si.
To je Chlamyphorus truncatus.
Ahoj, Chlamyphore „trunkaktuse“.
Ahoj, pláštníku malý. Nebo růžový vílí pásovče.
Spíš sbohem, vílí pásovče!
Řítí se na něj auto!
Běž z cesty!
To bylo o fous.
Hodně o fous.
Hele, začíná se hrabat pod zem.
Kurs přiblížení.
Miluju náš nový vrtací stroj.
Tolik tlačítek.
Píp, píp, tút, tút.
Píp, tút, píp... Regulátor.
Ten ne, Davide.
Kvůli tomu pásovci jsme se zmenšili.
Nechceme se omylem zvětšit uprostřed mise.
No, doufám, že ten pásovec je na nás připravený se zapnutými pásy.
Došlo ti to?
Ano.
Růžoví vílí pásovci jsou rychlí.
Nevypadají jako víly.
Spíš jako křečci se suši na zádech.
To suši je jejich krunýř a opravdu vypadají trochu jako křečci.
Krunýř mají všichni, ale vílí pásovec je ze všech nejmenší.
Moc toho o nich nevíme.
Vyskytují se zřídka a většinu života tráví pod zemí.
Jak to, že tenhle byl na silnici?
Dobrá otázka.
Možná se nedokázal prohrabat betonem. Nebo hledal jídlo.
Je to kluk, protože kluci jsou větší než holky?
Další dobrá otázka.
Nevíme. Moc informací nemáme.
Podle snímačů je to kluk.
Poslední otázka, co přesně je cílem naší mise?
Cílem naší mise je zjistit, čím se živí.
To zní celkem prostě.
U těchto mrňousů nic není prosté.
Ale když zjistíme, co jedí...
- Můžeme jim pomoct? - Přesně tak.
- To vyhrabal ten mrňous? - Nevím.
Spousta zvířat se prohrabává půdou a hloubí tunely, jako hmyz, žáby,
králíci, vlci, lišky, tučňáci, vom...
- Je to dlouhý seznam? - Vombati. A ano, je.
Pod zemí se skrývá jiný svět, o kterém většina lidí nemá ani tušení.
A tamhle je jedna jeho část.
Tady je.
- A je pryč. - Utíká nám.
Musíme zvýšit rychlost hloubení.
Jane, nemyslím si, že ho chytíme zrovna hloubáním.
Hloubení je další výraz pro „vrtání“.
Jako u vědeckých názvů zvířat...
- Cože? - Nic. Zvyšuju rychlost hloubení.
Pozor, kámen!
- Provádím úhybné manévry! - Co?
Další výraz pro „z cesty“!
Tamhle je!
Další kámen!
Uhneme za tři, dva, jedna!
Je moc rychlý. Když ho nevidíme, jak zjistíme, co jí?
Slepá ulička!
Špatně zvolená slova, Jane!
Špatně zvolená slova!
Byli jsme tak blízko.
Jo, mohli jsme skončit na placku. Nebo na bábovičku.
- Nebo rozmáčknutí jako v animácích... - Chápu.
Jak chceš toho bleska sledovat?
A vyhnout se kamenům?
Půjdeme nahoru a vymyslíme plán.
Příště by mohl málem skončit na placku Šedovous.
Počkat, co je to za zvuk?
Šedovousi, hop!
Co se tu děje?
Anniso.
Ahoj, Jane. Ahoj, Davide.
Co tu dělají ti dělníci?
Kéž bych vám to nemusela říkat, ale družstvo se chce zbavit zahrady,
nebo toho, co my nazýváme zahradou.
- Cože? - Já vím.
Taky se mi to nelíbí, ale nemůžeme si dovolit zahradníka
a však se rozhlédněte.
Zbavují se i stromů a všeho?
Pokud to tu máme vydláždit, musí to tu vyčistit.
Vydláždit to tu? Pokácet stromy?
- To nemůžou. - Bohužel můžou.
Ale co veverky, ptáci a mývalové, co žijí na stromech?
A hmyz a zvířata, co žijí pod zemí?
Zůstanou tam uvěznění.
Musíme tu zahradu přivést k životu, ne ji zničit.
To vyžaduje čas, peníze a odhodlané lidi.
Taky z toho nemám radost.
Ale většina členů hlasovala pro vydláždění zahrady.
Nic s tím nezmůžeme.
Je mi líto.
Nikdo nás nebude poslouchat, Jane.
Tak je musíme přimět.
Neuvěřitelný!
Taky vás zdravím.
Mami, mám hroznou zprávu.
Provedlas něco?
Zatím ne.
Družstvo chce zničit zahradu.
A pořád nevíme, čím se živí růžoví vílí pásovci.
- To nějak souvisí? - V přírodě spolu všechno souvisí.
Vílí pásovci hloubí nory a žijí pod zemí.
Vydlážděním zahrady ublížíme i hmyzu a zvířatům, co tam žijí taky.
- Chápu. Tak trochu. - Já tomu nerozumím.
Kdo by něco takového chtěl?
Jane.
Co za člověka ničí přírodu?
Jane.
Proč by někdo chtěl kácet stromy
a ničit rostliny. Jsou to živé organismy.
Jane.
Mami, nechceš nám něco říct?
Údržba té staré zahrady stojí peníze
a rozpočet pro náš dům je omezený.
Ty peníze jsou potřeba jinde.
Jsme odpovědní za péči o přírodu.
Také jsme odpovědní za péči o lidi, kteří žijí v této budově.
Střecha zatéká. Některé toalety nesplachují
a v polovině budovy nefunguje topení.
Hlasovalas proti zahradě?
Hlasovala jsem pro to, abychom v zimě neumrzli.
Mami, zahrady se nemohou bránit.
Ledaže by v nich rostly masožravky, co žerou hmyz.
Ale ty u nás asi nerostou, takže...
Děkuju, Davide.
Odskočím si.
To, že to lidé odhlasovali, neznamená, že nemáme rádi přírodu.
Musí dělat těžká rozhodnutí.
Buď jsme mohli odebrat malou část peněz ze všeho,
nebo udělat jedno velké rozhodnutí.
Proč mám pocit, že mě neposloucháš?
Malou.
Davide, ten pláštník se dokázal vyhnout kamenům,
protože byl menší než vrtací stroj.
Takže?
Takže pokud mu máme stačit a vyhnout se těm kamenům,
musíme být menší, než jsme.
A co bude se záchranou té zahrady?
S tím si nevím rady. Zatím.
Ale když s tím pásovcem udržíme krok,
zjistíme, co jí.
A třeba tak pomůžeme zvířatům, co žijí pod zemí v zahradě.
Co je to?
Nesmíme ztrácet čas.
Musíme se vyhnout tomu kameni.
Jdu na to. Připrav se.
Budeme ještě menší než ten vílí pásovec.
Provrtávat se zemí je v téhle velikosti snazší.
Doufám, že toho pásovce brzy najdeme.
Přišli jsme o hlavní motory.
To je další výraz pro „uvízli jsme“?
Uvízli jsme.
Slyšels to?
Ten děsivý škrábavý zvuk?
Ano, slyším ho.
Myslíš, že je to ten pásovec?
Vyzkoušíme pár tlačítek.
Píp, tút, píp, tút, píp...
Davide, hele.
Jen mravenec.
Fakt velký mravenec.
Ale s jedním mravencem si poradíme. Že jo, Jane?
Mravenec nikdy nebývá sám.
Možná jsem nás zmenšil až moc.
- V pohodě? - Mravenci jsou silní.
Možná jsou malí, ale mají sílu.
Zvednou až desetinásobek své váhy.
A spolu jsou ještě silnější.
To mi povídej.
Pásovce jsme sice ještě nenašli,
ale co zkusit zachránit zahradu jako mravenci?
Pokousat dělníky?
Ne tak docela. Pojď. Musíme jít ven.
Zkusím jich pár zasadit ve svém bytě.
Díky. Vím, žes říkala, že spousta lidí se chce zahrady zbavit,
ale spousta lidí je určitě proti.
Jo, jako já.
Jane taky. Šedovous taky.
Kéž by to stačilo.
A kéž by platily i hlasy od plyšáků.
Kdyby ti lidé věděli, jaké to bude mít důsledky
pro zvířata, co tu žijí, určitě by změnili názor.
Podívej.
„Příroda může vyhrát, pokud jí dáme šanci.“
Slova Jane Goodall.
Anniso, jak můžeme dát téhle zahradě šanci?
Jo. Musíme něco udělat.
Mohli byste to zkusit s peticí.
Já to věděl. Petice. No jasně.
Co je to petice?
To je žádost, kterou chcete něco změnit.
Požádáte lidi o podpis a čím víc jich získáte,
tím větší bude mít sílu.
Když tu petici na záchranu podepíše víc než polovina členů družstva,
- tak to... - Celé to zastavíš?
Ano, ale není snadné přesvědčit lidi...
- Přemluvíme všechny. - ...aby změnili názor.
A potřebujeme lidi, kteří budou o zahradu pečovat.
- Nemáme na to peníze. - Něco vymyslíme.
Rychle.
Zdravím, pane Jine.
Můžeme s vámi mluvit o naší petici?
ZACHRAŇTE ZAHRADU
Když se budeme snažit, můžeme zahradu zachránit.
Nečurat v zahradě, Pugsley.
Takže všechna ta ubohá zvířata tam budou uvězněná?
A hmyz taky.
No, hmyz mě moc nezajímá.
Hlavně zvířata.
No, pokud je to v zájmu zvířat... Ale samozřejmě.
Nebojte. Nemusíte zpívat.
Jen podepište tohle, abychom zachránili zahradu.
A pláštníky malé.
Představte si to. Žijete pod zemí,
staráte se o své a zničehonic vám dělníci začnou ničit domov.
„Ne! Pomozte!“
Příroda může vyhrát, pokud jí dáme šanci.
Páni. Kéž bych o tom věděl dřív.
Jistě. Rádi pomůžeme zahradu zachránit.
- Baví vás zahradničení? - A dobrovolničení?
- Jistě. Jo. - Mě... Mě jo.
Zdravím, slečno...
- Garciaová. - Slečno Garciaová.
Jmenuju se Jane a sbírám podpisy na záchranu naší zahrady.
Opravdu? Máte dost peněz na novou zahradu a její údržbu?
Dobrá otázka. Bude to přírodní zahrada nenáročná na péči.
Necháme trávu růst a s plevelem si nebudeme dělat hlavu.
Máme i seznam dobrovolníků, kteří nám pomohou.
Podepíšete tu petici, prosím?
Moc ráda.
A pomůžete s péčí?
Ne.
Ale mám báječnou dceru, která ráda pomůže.
Počkejte! Přestaňte!
Anniso, máme to!
Co máte?
- Ty podpisy. - Všichni chceme tu zahradu zachovat
a dobrovolníci o ni budou pečovat.
Potřebujete ještě jeden podpis.
Tak. Teď máte všechny.
Zahrada zůstane.
No teda.
- Podepsal i pan Jin? - A pomůže s výborem pro zahradu.
Postaráme se o ni, my všichni.
Slibuju.
Dobrá práce, děcka.
Vůbec jsem nepomyslela na ty živé tvory, co žijí pod zemí.
I oni potřebují domov, viďte?
Přesně to potřebuje ten pásovec. Domov.
Který bude daleko od silnic a staveniště.
Když ho najdeme, třeba zjistíme, čím se živí.
- Zpátky k naší misi. - Jdeme.
Jestli máme uniknout těm mravencům a najít pásovce,
musíme převést energii do hlavních motorů.
Rozkaz, kapitáne.
Výkon motorů na 75 %.
Osmdesát. Sto procent. Tak jo.
Můžeme. Šlápni na to.
Něco se k nám blíží, Jane.
Vpřed, plnou rychlostí.
Zpátky! Zpátky, plnou rychlostí.
- Další mravenci. Moc mravenců. - Jsme v mravenčí kolonii.
Zpátky!
- Za námi je další kámen. - A před námi vzteklí mravenci.
Jsme v pasti.
Růžový vílí pásovec.
Zachránil nás a žere mravence.
Mise splněna.
Víš, jaká je to vzácnost, vidět něco takového?
Asi jako spatřit skutečnou vílu.
Zas taková vzácnost možná ne.
Proč přestal?
Protože je doma.
Poslouchej, Davide.
Žádná auta. Žádná silnice. Žádné staveniště.
Nic.
Ale je poblíž své potravy, mravenců.
Když teď víme, že pásovci žijí poblíž své potravy, dozvíme se víc.
- A můžeme je ochránit. - Přesně tak.
Necháme ho spát.
Dobrou.
Musím říct, mám fakt radost, že dáváme přírodě šanci.
Pochopil jsem.
Co se děje, Jane?
Těší mě záchrana té zahrady, ale bojím se o pláštníka malého.
Co je pláštník malý? O tom slyším poprvé.
Jako většina lidí.
Je to cool pásovec, vypadá jako křeček se suši na zádech.
Žere mravence a hloubí nory.
Je to ohrožený druh.
Peticí můžete něco změnit,
ale osvěta může pomoct taky.
Je to jako s hmyzem a zvířaty pod zahradou.
Když se o nich nemluví, nikdo neví, že potřebují pomoc.
Máš pravdu, Anniso.
Davide, naše mise ještě neskončila.
- Že ne? - Přijdeme pomoct se zahradou, Anniso.
Pojď.
- Ahoj. - Ahoj!
Už jdu.
Víte, že příroda může vyhrát, pokud jí dáme šanci?
A pláštníci malí taky.
Coby ohrožený druh potřebuje pomoc.
A jak mohu pomoct?
Zachraňte pláštníky.
Mami, otevřeš Davidovi? Jde pozdě.
Na co?
- Na hovor s Mariellou Superinou. - S kým?
Odbornice na pláštníky.
Žije v Argentině a právě teď nám volá.
Dobře. Už jdu.
Zdravím, Mariello.
Ahoj, Jane.
Kde je David?
Právě jsme sousedům pověděli o pláštnících.
Omlouvám se, že jdu pozdě. Máme spoustu sousedů.
Sledovali jsme jednoho pláštníka pod zemí a došlo nám,
že většina lidí o nich neslyšela.
Velké dobrodružství. Našli jste vílího pásovce?
Ano. Byl roztomilý.
Ti mravenci, které požíral, si to nemysleli, ale my dva jo.
- Roztomilý. - Vypadal takhle?
Celý on.
Jak to, že se o nich tak málo ví?
No, ukážu vám mapu.
Žijí jen v Argentině, a navíc pod zemí,
takže je velmi těžké nějaké najít a studovat je.
Odkud se vzal ten jejich název?
Upřímně, jako víly rozhodně nevypadají.
Nemají křídla.
„Vílí“ má původ ve slově „fair“, což znamená malý,
a „růžový“ kvůli jejich krunýři.
Proč jsou růžové?
Má narůžovělou barvu, protože z něj čerpá krev
do celého těla, kvůli teplu, a když je mu horko,
uvolní krev do krunýře, který ještě víc zrůžoví.
To je cool.
A občas horký.
Chápeš?
Jak se zahřejí?
Pláštníci při hloubení stojí na zadních nohou
a konec ocasu jim slouží jako pátá noha,
takže mohou stát a hloubit větší silou.
Úžasné, jak tak malý tvor dokáže něco takového.
I jeho zadní část hraje při hloubení důležitou roli.
Ukážu vám to.
Vidíte, jak hrabe?
A pomocí své zadnice odsouvá písek za sebe.
A uvolňuje prostor před sebou.
Páni. To můj zadek nesvede.
Máte je ráda odjakživa?
Poprvé jsem ho uviděla v 18 letech.
Ani jsem netušila, že existují.
O 30 let později o nich pořád dělám výzkum
a zasvětila jsem jim celý život.
Ten je obrovský.
Jsou tak cool.
I to nejmenší a nedivnější zvíře
si zaslouží být zkoumáno.
Jsou stejně důležití a potřebují chránit před tím, co jim ubližuje.
Co pláštníkům malým ubližuje?
Lidé je chytí a chovají je jako mazlíčky.
Dalším problémem je změna klimatu a ztráta jejich habitatu.
Vydatnější déšť zaplaví jejich tunely.
Jak jim můžeme pomoct?
Myslete globálně a jednejte lokálně.
Kolem vás žije tolik malých tvorů,
o kterých ani nemáte tušení, tak běžte ven, užívejte si přírodu,
hledejte ty maličké tvory a jen je sledujte a mějte z nich radost.
Neodnášejte je domů.
Divoká zvířata by neměla být mazlíčky.
Budeme se tím vším řídit.
Rozhodně. Chci, aby ti tvorové žili věčně.
Díky za rozhovor o růžových vílích pásovcích, Mariello.
Děkuju.
A nezapomeňte, chovejte je ve svém srdci a nechte je ve volné přírodě.
- Ahoj! - Ahoj, Mariello!
Počkat, není to mravenec?
- Našli nás! - Rychle. K vrtacímu stroji.
Překlad titulků: Petra Kabeláčová