BASERAT PÅ EN SANN HISTORIA
Två kvällar efter jul. Klart och kallt.
En stillsam belåtenhet hade lagt sig över en liten stad i Missouri.
Ett oansenligt litet ställe som inte gjorde nåt väsen av sig.
En stad som hette Troy.
Det var den 27 december 2011.
Det skulle minsann bli väsen i kväll. Troy skulle skapa rubriker.
Den döda kvinnan på golvet hette Betsy Faria.
Det syntes att handlederna var uppskurna
och en kökskniv satt fortfarande kvar i hennes hals.
I köket talade hennes man Russ i telefon med larmcentralen.
Han lät hysterisk.
Kanske lite för hysterisk?
Jag kom just hem från en kompis och...
Min fru... Min fru har tagit livet av sig.
Hon...hon ligger på golvet.
En hemsk och alldeles för vanlig historia.
Frun dör och den skyldige maken gråter krokodiltårar.
Såna fall är enkla att lösa.
Det är lätt att döma hunden efter håren.
Man skulle kunna tro att Russ Faria låg bakom dådet på Sumac Drive.
Men då tror man fel.
Helt fel.
Det här är Pam Hupp.
Du vet när folk försöker få en att erkänna nåt man inte gjort?
Det kan inte jag, jag är inte sån.
De känner inte mig.
Jag är affärskvinna.
Jag gör affärer jämt och ständigt.
Flippar hus, går med vinst. Jag är jätteframgångsrik.
Jag är en samhällets stöttepelare.
Hon är en samhällets stöttepelare.
Tack, Jer. Toppenkille.
Jag gör annat också.
Jag är en kärleksfull maka och mor.
Min man Mark tycker att jag är jätterolig.
Min son Travis har köpt en egen lägenhet.
Jag finansierade köpet.
Sarah från mitt första äktenskap.
Omelett!
Visst är vi fina?
Jag glömde nästan min mamma Shirley.
Må hon vila i frid. Jag tog hand om henne på slutet.
Liksom min bästa vän Betsy.
Bets plågades svårt av cancer, men jag tog mig igenom det.
Jag saknar dig, Bets.
Det som hände Betsy var svårare för mig än nån annan.
Förutom Betsy möjligen.
Folk skvallrar fortfarande om mig.
Men alla vet att det var maken. Hörde ni larmsamtalet?
"Buhu, buhu!" Så himla fejk.
Sen får jag ta ansvar för hans problem?
Jag fick ta hand om hennes jobbiga döttrar,
hennes mamma... Herregud, hennes mamma.
Jag ville bara hjälpa till. Och sen blev det så här.
Jag som bara ville vara en god vän.
Vännen, ja. Den förtrogna.
Oj, oj, oj, vilka valsar hon kunde dra.
"HON ÄR EN GOD VÄN"
27 DECEMBER 2011
-Hallå? -Hej, hur mår du?
Ska jag köpa med mig såna där godisklubbor?
Cellgiftsbehandlingen gick bra.
Jag mår faktiskt riktigt bra.
Vad roligt!
Men tänk på dagen för några omgångar sen. När du spelade tennis efteråt.
Jag tog i för mycket den gången.
Det tog en timme att torka upp alla spyor.
Så får det inte bli hos din mamma.
Jag kan stanna, Pam.
-Familjen är här och... -Det är det som bekymrar mig.
En massa baciller när ditt immunförsvar är försvagat.
Jag ska hem och laga mat, sen hämtar jag dig.
-Ska jag hämta dig sen? -Är det Russ?
Låt honom gå ut, jag tar hand om dig.
Han kan hämta mig efteråt om jag vill hem.
Jag har inget emot att köra. Jag tittar till dig när vi har ätit.
Drick mycket vatten, vi ses snart.
Pam?
Ska du leka karatepräst?
Jag är en munk med övernaturliga krafter.
KLOCKAN 16:04
Vardagslivet är fullt av triviala göromål.
Vi köper dricka.
Går och handlar.
Lär oss människors namn.
Körsbärssmaken är slut.
Jer?
Förlåt, Pam.
-Här ska du se. -Tack.
Hej, Dave.
-God fortsättning. -Detsamma, Pam.
Tack. Fick du nåt av tomten i år?
Nä, men jag har ändå inte varit särskilt snäll.
Jag kanske får en flickvän nästa år.
Skojar du? Tjejerna behöver bara se dig i uniformen.
Det är avsikten bakom de små sakerna vi gör som säger allt.
Det här med.
Hej då.
Det är de små sakerna som kan bevisa ens oskuld.
Vissa saker förväntar man sig av Troy.
Några historiska byggnader.
Kalla vintrar, och trygghet.
Men definitivt inte...mord.
Behandlingsrummen är pyttesmå,
det finns inte plats för alla människor.
-Så jag tvingas stå... -På ditt onda ben?
Mammans väninna Bobbie var där
och alla tycker att hon är nåt bara för att hon är från Texas.
Som om det vore Frankrike eller nåt.
Och jag förväntas blir imponerad för att Bobbie kommer därifrån.
Nu vill hon att Bets ska sova över hos mamman i natt.
-Tänker du hämta henne ändå? -Självklart.
Ringer du när du har skjutsat Betsy?
Det är tanken.
KLOCKAN 17:30
-Är hon klar att åka? -Pam. Så du kommer tillbaka?
Ja, Bobbie. Bets ville det. Hon måste i säng.
Och vilken tur - nu får jag höra fler grillhistorier från Texas.
Hej, var har du jackan?
Jag vet inte riktigt.
Betsy spelar spel.
-Stanna och ta nåt att dricka. -Visst, jag kan sätta mig en stund.
Jag tar din jacka.
Det behövs inte. Spela spel, ni.
Min krigare går bärsärkagång och anfaller Lord of Entropy.
Du kan inte anfalla Lord of Entropy.
-Han är ju en gud! -Vill du verkligen göra det?
Ja, jag anfaller.
Pam är här, hon kör mig hem. Vi ses senare!
Okej, visst.
Ge mig den där.
Russ tog en fin bild av oss i julas.
Han lyckades ställa in timern och allt.
Vi jobbar på det.
Om han ändå kunde låta bli att röka här inne.
Med din sjukdom och allt?
Hur går spelet?
-Vi kanske ska göra kväll nu. -Vänta.
Mamma, du skulle ju stanna med oss hemma hos mormor.
Ja, men Pam har kört långt.
Vi får ses i morgon.
Den där Saccosäcken är riktigt skön.
Jag fick den av mormor i julklapp. Den heter "Kärlekssäcken".
Vänta, det är nån fläck på den.
Ja. Jag såg den när jag kom.
Vitt är svårt att hålla rent.
Jag hjälper dig på med skorna.
Vänta! Jag fick ju ingen kram.
Vi tar den i morgon, mamma.
Vi ses, Janet.
Det är svårt att veta vilka avsked som är viktiga.
Vem kunde ha anat att detta avsked skulle visa sig bli det sista?
Du kanske ska sakta ner. Det är ingen brådska.
Körde jag för fort?
Hoppsan.
Vad är motsatsen till mörkerseende?
Det har jag.
Jag vet. Russ kunde ha hämtat mig.
Vi kan väl kolla på film hemma hos dig?
Det har varit en lång dag. Jag är trött.
Okej.
Nåt tv-program, då.
Man måste få umgås med dem man älskar.
Jag vet vad du menar.
Jag träffar Mariah så sällan nu när hon bor hos mamma.
Men skolorna där är mycket bättre.
Med mig och barnen...
Jag vill att du ska veta att Russ har varit så gullig.
Du gillar inte honom
när han inte mår bra.
Jag mår inte heller bra.
Därför känns det så skönt att du håller ett öga på oss.
Och att du kommer att hjälpa flickorna när...
när...
Jag vill inte att de ska behöva kämpa.
Då var vi framme.
KLOCKAN 19:04
Tack för skjutsen, Pam.
Jag lovade Mark att ringa honom tillsammans.
-Mår han bra? -Ja. Nu ringer vi honom.
Visst.
Fint.
-Han visste väl att du skulle ringa? -Han har nog lagt ifrån sig mobilen.
-Lämna ett meddelande. -Är du beredd?
Hej, nu är Betsy hemma.
Hon ska i säng nu, vi ville bara säga hej.
God jul, Mark! Hoppas du mår bra. Tack för att jag fick låna Pam.
De där små sakerna, som ett telefonsamtal till exempel.
-Perfekt. -Det kan bli ett alibi.
Frågan är om det håller.
Hallå. Jag är orolig för dig.
Jag förstår inte varför du gör så här, Bets. Är du sur, eller nåt?
Ring mig, så jag vet att du mår bra.
En telefon kan vara både ett svärd och en sköld.
Varje samtal utgör ett hugg, eller ett skydd.
Janet, jag har försökt ringa Betsy i en halvtimme, men får inget svar.
Kan hon ha stängt av mobilen? Det är inte likt henne.
Nej, det är det inte.
-Hon kanske är sur på mig. -Varför skulle hon vara det?
Jag vet inte. Hon ville se på film tills Russ kom hem
men jag sa åt henne att vila.
Då sa hon att hon skulle se på tv tills han kom, om en timme eller så.
Jag sa okej, men jag kunde ju ha stannat.
Hoppas hon inte tänker mörka tankar igen.
Jag ville bara se om du visste nåt.
Jag fortsätter försöka.
När vi lämnar en väns hem, tänker vi på vad klockan är?
Borde vi göra det?
Ödet är så lustigt. En lång rad beslut.
Höger eller vänster? Stanna eller gå?
Välkommen till Arby's, vad önskas?
Jag tar en kycklingmacka med schweizerost.
Nej, förresten. En biffmacka med Cheddar.
Ett litet beslut kan ibland göra hela skillnaden.
Att man stannar vid ett trafikljus innan en lastbil dånar förbi.
Ge mig två biffmackor förresten.
En annan gång blir det avgörande var man dämpar matsuget nånstans.
Tack.
27 DECEMBER 2011 KLOCKAN 21:09
KLOCKAN 21:38
Hej, tjejen.
Varför ligger du här ute? Kom.
Larmcentralen, vad har hänt?
Hej.
Ta några djupa andetag, frun.
Vad heter ni?
Jag heter Russell Faria.
Okej, Russell. Vilken adress befinner du dig på?
Sumac Drive 130.
Jag kom just hem från en kompis och...
Min fru... Min fru har tagit livet av sig.
Hon...ligger på golvet.
Okej, Russell. Kan du lugna dig lite, vännen?
Vet du vad hon har gjort?
Hon har en kniv i halsen och hon har skurit upp handlederna.
Okej. Andas hon?
Hon är död.
Hans livs värsta samtal.
Russ kunde aldrig ana hur mycket det skulle analyseras.
De är på väg, Russell.
Finns det nån mer i huset?
Nej. Nej, jag är helt ensam.
Russell, några poliser kom just fram.
Kan du öppna dörren för dem?
Det är polisen.
Finns det nån mer i huset?
Nej.
-Hade er fru tagit livet av sig? -Ja.
Herregud, Betsy!
Kan du ta med honom ut?
Jag har en död kvinna på Sumac 130.
Det ser ut som en J4.
Uppfattat.
Vi behöver info på en brottsplats, Sumac 130.
Jag tar av den här.
Det var nästan minusgrader i Troy
när polisutredaren Michael Merkel tog Russells jacka som bevis.
Russ älskade hund Sicily hade märkligt nog lämnats utomhus.
Inne i huset satte kommissarie Mike Lang och Ryan McCarrick i gång.
-Strumpan är nästan av. -Det tyder på strid.
Och en kniv i halsen? Knappast ett självmord.
-Hörde du larmsamtalet? -Så himla överdrivet.
Vi måste hitta allt killen har rört det senaste dygnet.
Medan brottsplatsen är färsk.
Han har inte en blodsdroppe på sig. Han måste ha tvättat sig.
Finkamma badrum, dusch, tvättstuga. Ta reda på var han tvättade sig.
Kuddens placering är konstig.
Vart ska jag?
Till polisstationen och svara på frågor om er fru.
Ren rutin.
-Ditt första mord? -Trodde det skulle vara svårlöst.
Vi för statistik av en orsak. Lärde mig det under utbildningen.
Det här är ett uppenbart hustrumord.
Det gick bra att köra Betsy hem.
Herregud, Janet hade gett Mariah en enorm Saccosäck.
Stor som ett hus. "Kärlekssucken", eller nåt.
Kostade säkert tusen dollar.
Hade jag haft såna pengar i hennes ålder hade jag gått på college.
Brände hål.
Berätta om dig och Betsy. Hur länge har ni varit gifta?
12 år.
12 år? Det är länge.
Äktenskap kan vara stökiga. Hade ni problem?
Det gick upp och ner. Vi separerade, kom inte överens ett tag.
Men så hittade vi en ny kyrka och det löste sig.
Vad heter pastorn?
-Mike Schreiner. -Går ni till Morning Star?
-Känner du Mike? -Jag känner pastor Mike. Bra kille.
Han är en god vän.
Har familjen haft det bra sen dess?
Tja, det är väl det vanliga. Vi...
Vi fick veta att vår dotter Lily stal pengar från Betsys mamma.
Alltid är det nåt.
Ja, så är det ju.
Och hon var sjuk? Deprimerad? Tillräckligt för att begå självmord?
Hon hade cancer.
Vi trodde att hon var frisk.
Hon gjorde en mastektomi men den spred sig till levern.
Nu har hon det i levern trots att hon opererade bort hela bröstet.
Får jag gå på toa?
Titta på honom. Ser du en mördare?
Distriktsåklagare Leah Askey skulle snart få avgöra själv.
Hej. Vänta tills du hör det här.
Ring inte så här sent, tänk om Chris märker nåt.
Ja, men det har skett ett mord. Ett stort fall.
Jaha, och?
En kvinna på Sumac Drive knivhöggs 20, kanske 60 gånger.
Jag undersökte brottsplatsen själv och vi har maken här nu.
Jag kommer i morgon bitti. Du läste väl upp hans rättigheter?
Jajamän. Japp.
Kan du vänta ett ögonblick?
Ursäkta!
Russ, vi kan väl förenkla saken för oss båda?
Mitt tålamod...
Vänta här.
Åh gud, varför gjorde hon så här mot mig?
Ursäkta avbrottet. Vi lider av personalunderskott.
Och på nåt sätt... Det har varit en lång dag, liksom.
När vi pratar med nån så här måste vi läsa upp personens rättigheter.
Jag råkade glömma det.
Så jag gör det nu, lite snabbt.
Du har rätt att tiga. Allt du säger kan komma att användas mot dig...
Griper du mig?
Vi vill bara ta reda på vad som hände.
Du har gett oss bra information.
Men...behöver jag en advokat?
Bara om du har gjort nåt fel.
Då så.
Kan jag få en filt till?
Hallå?
Herregud, vad hände?
Visst. Tack för förvarningen.
Min man jobbar då, men jag är hemma.
Tack.
Hej. Kom in.
Jag har varit så uppriven.
Förlåt, kommer vi olägligt?
-Vill ni byta om? -Nej då. Det passar bra nu.
Får jag bjuda på nåt? Kaffe?
Nej tack. Tack för att ni tar er tid, ms Hupp.
Självklart. Jag kan inte tro det.
Sätt er var ni vill.
Vad hände med Betsy, var det en olycka?
Nej, det var inget olycksfall.
Hon dog inte av naturliga orsaker.
-Vad innebär det? -Vi försöker ta reda på det.
Vi vet båda två att det inte var självmord.
Man har hittat 52 knivhugg på henne, hittills.
Nej. Nej.
-Jo. -Nej!
De räknar fortfarande. Vi tror inte på att det var självmord.
Betsy! Nej!
Sanningen kommer fram.
-Sanningen? -Det kommer kännas som en lättnad.
Va?
Menar du...
Det var inte jag!
Då så.
Vi går igenom din historia.
Du sa att nån annan körde Betsy hem.
-Vem då? -Hennes väninna Pam.
Hon har hjälpt oss med Betsy.
-Kan du stava hennes namn? -H, U...
...P, P.
Ett härbärge för misshandlade kvinnor i en kyrka.
-Så fint. -Det är på tisdagskvällarna.
Bets hjälper kvinnorna tillsammans med mig, vi ger dem mat...
Jag vet, vännen.
Makarna lagar inte mat, de misshandlar ju kvinnorna och så.
Sen åker jag hem till mamma, hon lider av Alzheimers.
Hon vet inte vad hon säger eller var hon är.
-Det måste kännas svårt. -Verkligen.
Dessutom kör jag Betsy till hennes vårdbesök.
Cellgiftsbehandlingar, undersökningar.
Men familjen uppskattar det. Alla är så oroliga för henne.
Berätta mer om gårdagskvällen. Ni kom hem till Betsy vid halv sju?
Ja.
Då var vi framme.
Vi talade in ett meddelande till min man när vi kom fram.
Det borde finnas på hans telefon.
Ni kan fråga honom.
-Ringde ni inifrån huset? -Nej, från bilen.
-Ni lämnade av henne utanför huset? -Just det.
Tack för skjutsen, Pam.
Hon var trött efter behandlingen. Hon hade spytt tidigare.
Sov så gott.
Jag ger henne godisklubbor mot illamåendet.
Det måste ha varit senare än halv sju, bilturen tar väl en halvtimme?
Förlåt mig.
Det blir lite rörigt i mitt huvud ibland.
Det gör inget.
Jag råkade ut för en olycka när vi bytte kontor.
Jag snubblade på en flyttkartong och ramlade på ett arkivskåp.
Jag svimmade och tvingades operera ryggen.
Oj. Hur gick det med huvudet?
-Med minnet, menar jag. -Bara bra.
Jag måste ju komma ihåg allt om alla hus, så...
Vi parkerade på uppfarten och småpratade en stund.
Mindre än tio minuter?
Jag vet inte riktigt.
Jag är osäker.
-Jag minns inte. -Mellan 10 och 20 minuter?
Det kan det ha varit.
Jag tänkte inte på det. Jag ville bara därifrån.
För med Betsy, ni vet...
-Då var vi framme. -Tack för skjutsen, Pam.
Vad som helst för min bästa vän i hela världen.
-Om jag ändå kunde bo hos dig. -Tjejkväll!
Tjejkväll för evigt!
Hon sa att hon inte hade några kläder med sig och så.
Hon hade bott hos sin mamma hela helgen, tror jag.
Varför inte på Sumac Drive?
Det är Russ hus. Han lät henne inte sätta sitt namn på lagfarten.
Okej, men varför sov hon över hos mamman?
Dels för att hon inte gillade att köra bil
och dels för att...
hon inte ville åka hem.
Pam och Betsy umgås ibland. Hon gillar att prata med Pam.
Pam är en bra människa.
Hade de separerat, hade de problem, eller...
Inte just nu, men det ändrades hela tiden.
De separerade sex, sju gånger genom åren.
Han röker mycket gräs och så röker han inomhus
trots att hon har cancer.
Och hans humör...
Det var på grund av det som Mariah flyttade till Betsys mamma.
Var han våldsam mot Betsy?
Jag var hemma hos dem ofta och han... Han är inte särskilt...
Han var inte särskilt trevlig mot henne verbalt sett.
Ni känner till typen. Väldigt aggressiv.
Han är en tölp. Jag gillar inte såna som han.
Stod Russ bil på uppfarten när ni kom fram?
Ja.
-Då var vi framme. -Tack för skjutsen, Pam.
-Så bra, Russ är hemma. -Det ser så ut.
Gick ni in?
-En stund. -Hon sa att hon inte gick in.
Betsy bad mig.
Hon ville se på tv, men jag ville bara komma i väg.
Var ljuset tänt där inne?
-Nej. -Trots att Russ bil var där?
Russ bil var där och ljuset var släckt.
Vilket vi tyckte var lite konstigt.
Men sen sa hon:
"Russ är hemma och han har lämnat dörren olåst åt mig."
Jag sa: "Bäst jag följer dig till dörren."
Hon hade en väska, bla, bla, bla. Såna saker.
Jag gick in en kort stund tills hon hann tända ljuset.
-Såg ni... -Vi fick ta ut hunden.
Den var så irriterande. Aggressiv.
Jag älskar hundar. Verkligen.
Men inte den sorten.
Sen åkte ni?
Ja. Jag ringde Betsy för att kolla att hon kommit i säng.
Får vi titta på er mobil?
-Vet Betsys familj? -Ja, de har informerats.
Som ni ser ringde jag henne när jag kom hem.
-Ringde ni hemifrån? -Ja.
Mitt mörkerseende är dåligt, så Betsy vill att jag hör av mig.
Sen tog jag nåt att äta.
En bit paj eller vad det nu var.
Sen tog jag en dusch och sen ringde jag hennes mamma.
Vet ni vad ni borde leta efter?
Bets skrev ett brev som hon skulle skicka till mig.
Nåt om att Russ hade tryckt en kudde över hennes ansikte.
-En kudde? -Ja.
Russ lekte en lek där han tryckte en kudde mot hennes ansikte
för att se hur det kändes.
Han sa, "så här känns det när du dör", eller vad det nu var.
Sen låtsades han att han skämtade.
Fast jag kände honom inte så väl.
Jag träffade honom bara kanske tre gånger på tio år.
Ja, jag kände honom inte så väl.
-Jag skulle aldrig kunna göra så. -Kom igen nu.
Vi har för många bevis. Och du vet,
att vara ärlig... Du går väl i kyrkan?
-Ja. -Tänk på pastor Mike.
-Vad skulle han säga? -Han skulle tro mig.
-Och Gud? Han finns här i rummet. -Gud vet att jag är oskyldig.
Jag hittade henne när jag kom hem.
Oss ljuger folk för jämt. Men Gud... Han vet sanningen.
Ursäkta!
Ni ställde många frågor om Russ.
-Borde jag vara orolig? -Nej, vi har honom på stationen.
Det sägs att det inte finns nåt rätt eller fel sätt att sörja.
Pam? Pam.
Vad gör polisen här?
Det har hänt en sak, Minnie. Nåt hemskt.
Jag berättar senare, jag måste i väg.
Vissa av oss gråter när sånt här händer.
Andra vill ha nåt för händerna.
Vi ska nog knäcka honom.
Utsågs du till förste mordutredare för en månad sen?
-Sex månader. -Det märks.
Efter det där larmsamtalet borde han ha slut på tårar.
-Var är obduktionsprotokollet? -Snart klart.
50 knivhugg, ett typiskt passionsbrott.
Bästa väninnan var till stor hjälp.
Hon körde henne hem. Maken har visst häftigt humör.
Vem skulle annars göra så mot en cancersjuk?
Och han har inte begärt advokathjälp?
Han fattar inte ens att han behöver en.
Janet...
Gud. Jag vet inte vad jag ska säga.
Jag tog med det här.
Det påminde mig om Betsy.
Du vet. Hennes hjärta.
Jag har ett likadant.
Vem kan ha gjort detta? Mot Betsy?
Russ är väl på stationen?
-Russ? -Ja.
Polisen frågade massor om honom.
Om han är våldsam, om han var verbalt aggressiv mot henne...
Russ skulle aldrig...
De håller honom kvar på polisstationen.
Det ser inte bra ut.
Tänker du släppa in mig?
Fast om det bara är familjen, så...
-Jag har kört långt, men... -Nej, kom in.
Du tillhör familjen, Pam.
Hon tillhör familjen. Hon ställer upp.
Hon är din granne, din vän från kyrkan.
Hon är den du inte misstänker.
Men det är så det är med Pam.
Dödade du Betsy Faria?
Nej.
-En kaka, pojkar? -Så du kände Russell Faria?
Jag kände honom inte särskilt väl, men han verkade lite...
-Våldsam? -Väldigt våldsam.
-Det är Joel Schwartz. -Vi vill se Hupps mobilaktivitet.
Inte många män klär i rosa näsduk.
Russ lekte en lek där han tryckte en kudde mot hennes ansikte.
-Vem körde Betsy hem? -Hennes väninna Pam.
-Berätta om Pam. -Hon är en trevlig kvinna.
Han ska få betala för det han gjort.
-Men... -Russell Faria, vi griper dig.
Jag behöver nån med god insyn i Betsy och Russ relation.
Jag vet allt om den.
-Han mördade sin fru. -Protest!
Tänker ni invända mot hela mitt öppningsanförande?
Pamela Hupp ljög om var hon befann sig.
Det där angår inte dem.
-Pamela Hupp är inte misstänkt. -Det borde hon vara.
Du riskerar livstids fängelse.
Åklagarsidan kallar Pamela Hupp.
Jag tar över nu.
Undertexter: Elisabeth Enström plint.com