Kostka 2021 Aj: Rjgman56, Čj: Zíza
Jsi vzhůru!
Díky bohu!
Asi si říkáš, co je tohle za místo, co?
No...
Přesně tak.
Taky to nevím.
Dostal jsem se na tohle divné místo, aniž bych věděl jak.
A ten kluk nechce mluvit.
A ty jsi spal.
Takže jsem
čekal, až se probudíš.
Co je?
Telefon a peněženka?
Jo!
Aha...
Taky je nemáme.
Udělali jste něco?
Něco nelegálního třeba.
Ne!
Nic.
Nic nelegálního, že jo?
Já taky nic neudělal.
Promiňte.
Můžete?
No...
Co je to za místo? Vůbec tomu nerozumíme...
O téhle místnosti nic nevíme a...
Omlouvám se.
Je mrtvý... mrtvý... je mrtvý!
Dobrý den.
Mimochodem... co jste zač?
Už toho mám dost...
Už toho mám dost!
Takhle umřete!
Co to bylo?
Jestli nechcete umřít, tak pojďte.
Co budeme dělat?
Já půjdu.
Bože můj!
Co jste zač?
Co jsme zač?
Já jsem Kai!
Kai Asoko.
Jména! Naše jména!
Já jsem Oči Šindži!
Gotó Júiči.
Jak se jmenuješ?
Ide.
Uno Čiharu.
Pamatuje si někdo, odkud jste sem přišli, nebo tak něco?
Dělám v samoobsluze.
Skončil jsem a šel domů...
Vypil nějaké to saké...
Pak jsem ztratil vědomí.
A co ty, Ide?
Kdo ví.
Kdo ví?
Myslím, že jsem byl doma a spal.
Unesli tě, když jsi spal...
Nebo jsi pořád ve snu?
Ve snu?
Unesli?
Kdo to udělal?
Proč?
Je tam kamera, že jo? Tohle je televizní pořad, že jo?
Hej... hej.
Slyšíte mě?!
Odpovězte mi!
Hej...
Nic jsem neudělal! Proč jsem zavřenej na takovym místě?
Hej!
Drž hubu...
Ano.
Zase ta samá místnost...
Takhle to bude pokračovat donekonečna, co?
Prosím, počkej!
Nebudeme zkoumat ostatní dveře?
Někde by mohl být schovaný východ...
Jen to můžeme otevřít.
Zase?
Dej mi boty.
Ano.
No...
Stačí jen jedna?
Tu druhou taky.
Dobře.
Nedojdou nám takhle nakonec boty?
Jo.
Jen mě to tak napadlo.
Tak skočíš dolů?
Ne.
To jsem nemyslel...
Tak drž hubu.
Uhni.
179... 762...
Tohle taky nejde otevřít.
Nemá to smysl.
Nějaká pravidla přece být musí, ne?
Třeba že tam nic není nebo že se to neotevře...
Jdeme.
Co?
Čísla!
Čísla?
Jo.
I když nevím, proč tam jsou...
Vlastně v té místnosti, kde byly ty bodáky, tam byla podobná čísla...
Je to něco jako IP adresa?
Jsou čísla na všech místnostech?
To nevím...
Díky bohu!
Jmenuju se Andó!
Nemám je.
Vedu jednu společnost.
Když jsem se probral, byl jsem tady.
Myslel jsem, že je se mnou konec!
Dítě?
Proč je tu dítě?
Pane Andó.
Tak jdeme ven!
Jdeme.
Nepřišli jsme vás zachránit.
Co tím myslíš?
Taky jsme tu skončili, aniž bychom věděli proč.
Hledáme východ.
Fakt?
Ano, je to tak.
Aha...
Nahoru?
Fakt polezeme nahoru?
Já ani ne... to Ide...
Pomalu postupuje...
a nám nezbývá než ho následovat...
Tak!
To vypadá těžce.
Polezeme nahoru?
Působí to obtížně, že?
Ne, pro dítě je to těžký.
Že jo?
Čiharu.
Co je, hm?
Svleč se.
Taky svleč.
Prostě to udělej!
Oči!
Tvoje tričko!
Čiharu.
Spoléhám na vás!
Nemávejte se mnou!
Oči! Oči!
Au!
Co to sakra je?
Kolikátá místnost to byla?
Žádný he!
Ptám se tě, kolikátá místnost to byla!
Možná tak osmá, co myslíte?
Bude to pokračovat navždycky?
No, jestli je tam past, tak tam nemůžeme pokračovat.
Jdeme zase nahoru?
Ne, ne! O to nejde!
Tahle je normální! Normální!
Fakt?
Co sakra je?
Proboha!
Zatím to úplně nevypadá na východ.
Je tam past?
Ne.
Myslím, že je to v pořádku.
Proč ses vrátil?
Proč?
Pokud je to v pořádku, tak bys tam šel, ne?
Jo.
Říkali jsme si, jestli půjdeš první ty, Ide.
Že jo, Gotó?
Půjdu já!
Tak já jdu!
Čiharu?
Co to je?
Co?
Co je to?
Co?
Nahoře!
Co to sakra je?
Rozestupte se! Rozestupte se!
Rozestupte se!
Nejde to otevřít!
K zemi! K zemi! K zemi!
Zkuste otevřít podlahu!
Otevřete ji!
Otevřete podlahu!
Omlouvám se!
Uhni!
Omlouvám se.
Běž!
Pohyb!
Jdeme.
Honem! Dělej!
Co to děláš?
Dělej.
Hej.
Uklidni se, Ide!
Kvůli tvému váhání bychom umřeli!
Hej!
Přestaňte s tím násilím!
To už jsi dělal, že jo?
Postupoval jsi, jak jsi chtěl, že jo?
Chováš se jako dítě!
Co?
Zase se uchýlíš k násilí?
Jsi jenom přerostlý děcko!
Chováš se divně...
Říkal jsi, že umřeme.
Říkal jsi něco?
Ne... nic..
Díky za to předtím.
No...
Zachránil jsi mě.
Vzpomínáš si na čísla z té předchozí místnosti s pastmi?
Na čísla?
Jo to...
179... 762... 554.
Myslím, že tam bylo 179, 762, 554.
Knoflík?
Co je?
Ne, no...
Kolik ti je, Čiharu?
Mně mi 28.
Ne, zrovna nedávno vlastně už 29!
Jsi dospělý.
Dospělý?
Nesnáším dospělé.
Aha.
Nesnáším dospělé.
To je...
Nejsem úplně chytrý, takže je to těžké...
Pujč mi to!
Hm... chápu...
Tohle tady...
Tohle je místnost s bodáky.
To jsi tím myslel?
Úžasný!
Co to je?
No...
Je zde pravidelnost čísel s osmičkou.
O čem to mluvíš?
Pardon, no...
Možná se nám podaří vyhnout se pastem!
Vyhnout?
Fakt?
Ano, ale nepřišel jsem na to já, ale Čiharu!
Tak co to znamená?
No...
Když tam byla past,
tak tam vždycky bylo nějaké prvočíslo.
Co je to prvočíslo?
Prvočísla lze dělit pouze jedničkou a sebou samými...
Například 2, 3, 5 nebo 7.
Dobře!
Pokračuj!
Jo.
V místnosti s pastí s bodáky bylo 179.
Místnost s pastí s tím hořejškem měla 199.
Zbytek si moc nepamatuju,
ale ve všech místnostech s pastmi byla prvočísla.
No...
Pokud je konec čísla sudý,
není to prvočíslo!
Takže to znamená, že tam nejsou žádné pasti?
No, zatím jde o to, že to nejsou prvočísla.
Pak to ale nemá žádný význam, ne?
Jak chceš dokázat, že tam žádné pasti nejsou?
Proč vůbec poslouchat dítě?
Gotó! A co boty?
Hej!
Jsem si jistý... že tam nejsou žádné pasti!
Gotó?
Dobrý.
Úžasný!
Úžasný! Úžasný! Úžasný!
Zvládneme to!
Takhle budeme moct pokročit dál.
Nejsou tu žádná prvočísla!
526, 714, 632.
Všechna jsou sudá, můžeme jít dál!
661!
962!
442.
Je tam prvočíslo, co?
Takže to znamená,
že ve všech směrech jsou pasti?
Vrátíme se?
Vrátit se?
Co?
Nejde to otevřít!
Co jsi říkal?
Nejde to otevřít!
Co to bylo za čísla?
Viděl jsi ty čísla správně?
Podívej se na ně znovu!
Dobře.
Bohužel...
Do prdele.
Do prdele!
Co to sakra bylo!?
Reaguje to na zvuk?
Na zvuk?
Ale předtím jsem otevíral poklop a nic.
Takže je to mechanismus, který reaguje jen hlas?
Pokud nevydáme hlásku, pak můžeme projít...
To myslíš vážně?
Můžeme to projít!
Do prdele! Moje noha! Moje noha!
Je to jen škrábanec.
Trhni si!
Omlouvám se.
To bolelo!
Tohle bych měl říkat já!
O co ti jde?
Omlouvám se! Nebylo to schválně!
-Nebylo to schválně? -Andó!
Jsi jeden z nich!?
Proč jsi nás sem zavřel!?
Hej! Řekni mi to!
Tak to není!
Andó!
Jaký je tvůj motiv!?
Neházejte to na mou hlavu...
Nebyla to náhodou celé tvoje chyba!?
Lidi jako ty jen táhnou ostatní ke dnu!
Je v tobě vůbec něco?!
Omluvil jsem se...
Nestačí to?
Ty hajzle!
Kvůli tomuhle odpadu společnosti... jsem málem umřel!
Kostka?
To je...
Co to děláš?
Ne, Andó, to je...
Píše se tam přibližně 4,5 metru.
Strana této místnosti má zhruba 4,5 metru.
Není každá místnost takhle velká?
Cože to?
Plánek?
Ne...
Je to kostka!
Můžeme se dostat ven, můžeme se dostat ven, že jo?
Bez toho kusu hovna.
Je to past! Nevdechuj to!
Co to děláte?
Honem.
Co to děláš?
Pořád nevíme, kam jít.
Proč tam byla past?
Nebyla tam přece žádná prvočísla...
Řekl jsi něco důležitého.
Ale není chyba, že v místnostech s prvočísly jsou pasti!
Cože?
Musí existovat nějaká nápověda, abychom se odsud mohli dostat.
Hej,
vyčetl jsi z toho něco?
Že je to kostka stvořená z dalších kostek,
jako je tahle místnost.
Musel jsi přijít na něco užitečnějšího, ne?
Byly tam čísla 27 a 25.
Nebo je to 25 nebo 27.
Byl tam zakreslený východ?
Tak daleko jsem se nedostal...
Tak to nemá žádný význam, ne?
Ale jestli je to tak, tak místností není nekonečně!
Měl by existovat nějaký způsob, jak se dostat ven...
Nemáme jinou možnost než jít zatím dál, co?
Podívám se na čísla...
Co to sakra je?
Co to má znamenat?
Vrátili jsme se.
Vrátili jsme se!
Tahle mrtvola byla v první místnosti!
Vrátili jsme se?
Co to meleš?
Skončili jsme.
I když se budeme snažit a půjdeme dál...
Nemá to žádný smysl!
Je to zbytečné!
Nedostaneme se odsud!
-Zmlkni, ty hovado! -Hej!
Přestaňte.
Jdeme.
Nevrátili jsme se sem, když jsme tě poslouchali?
Prostě si jdi sám!
Počkej, než se vzpamatují.
Nemáme čas!
Jestli půjdeš sám, zemřeš!
Pokud zemřeš, je konec...
Když si nepospíšíme, tak to nestihneme!
Prosím, poslouchej mě.
Tohle je divné.
Je to zvláštní, že jsme se vrátili do první místnosti!
Protože jsme vyšli z určité výchozí pozice a postupovali vpřed!
To je pravda.
Pohybovali jsme se nahoru a dolů.
V tom případě jsme se měli pohybovat více směrem dolů.
Nevrátili jsme se zpátky?
Nevrátili jsme se...
Místnost se pohnula... nebo tak něco...
My jsme se nejspíš nevrátili!
Pokud půjdeme dál... pokud půjdeme dál, tak se dostaneme ven!
To stačí!
Co budeme dělat?
Půjdeme?
Jdeme.
Jdeme!
Dostaneme se ven!
Jsem si tím jistý...
Že jo?
Máš nějaký důvod, proč spěcháš, že ano, Ide?
Někdo na tebe čeká?
Třeba manželka?
Možná to nestihnu.
Je to moje chyba.
Ale rozhodně odtud vypadnu.
I kdybych byl jediný.
Hotovo!
Tahejte!
Taky toho máš hodně, co?
Můžu si půjčit zase ten knoflík?
Knoflík...
Na.
Tady je prvočíslo!
Hijato.
Honem! Honem!
Gotó!
Ide!
Hej.
Přestaň...
Zbláznil ses?
Aha.
Kartézské souřadnice.
Kartézské souřadnice?
Říkal jsem,
abys s tím přestal...
Tahle místnost je X5QY, což je 23Z a to je 11.
Vedlejší místnost je X se rovná 10Y, což je 23Z a to je 11.
XYZ.
Výška strany krychle?
Výška.
Maximální hodnota čísla je 999.
Maximální hodnota souřadnic je 27.
Pokud se například posuneš o 4 ve směru Y,
můžeš vypočítat, kde je základna.
Takže je tu nějaký východ?
Nevím.
Ale když půjdeme až na konec, možná se něco dozvíme.
Jsem si jistý, že Ide by šel hned.
Taky to tak chci udělat.
X rovná se 9,
protože Y se rovná 24...
pokračujme dál, je tam základna stavby.
Už mám dost.
Můžeme se možná dostat ven.
Můžeme i umřít.
Už nechci přemýšlet.
Andó!
Už nejsem nejmladší.
Hele...
není to nějaký druh trestu?
Trestu?
Co tím myslíš?
Dělám všechny tyhle kraviny.
Hej, jsem doma!
Júiči!
Hiruto!
Hej.
Jsi v pořádku?
Hej, jsi v pořádku?
Já jsem docela hřešil.
Podváděl lid.
Zradil je.
Udělal jsem všechny špatnosti, co tě napadnou.
Měl bych být potrestán.
Jsem si plně vědom toho, že nejsem dobrý člověk.
Ale...
Ale jsem na to pyšný.
Andó! Oči!
Andó?
Tady se rozloučíme.
Měl jsem to udělat dřív.
Jak to?
Proč?
Už to nemůžu vydržet.
Nesnáším mlaďochy.
Oči! Zastav Andóa!
Oči!
Bude to v pohodě.
Jsem tu.
Každopádně...
zamíříme k základně stavby.
Proč?
Co to je?
Hej!
Bráško...
Hiruto!
Nepřibližuj se!
Hiruto.
Je to nebezpečné!
Když odtamtud spadneš, zemřeš!
Jsem unavený.
Co to říkáš?
No tak!
Ať dělám, co dělám, ať jdu, kam jdu, je toho až moc...
To zvládneš!
Prostě udělej, co říká táta!
Já jsem dělal, co jsem mohl!
Proč?
Proč se nesnažíš?
To je jediná věc, kterou jsem slyšet nechtěl...
Myslíš, že to mělo smysl, že ses snažil a vydržel to?
Nemyslím si, že to nějaký mělo.
Tak to není!
To není pravda.
Nemám na výběr.
Nemůžu si vybrat.
To není pravda!
Stůj...
Stůj!
Hej.
Hej! Hej!
Říkal jsem, že je to nemožný.
Dostat se odsud živý.
Mluvíš kraviny.
Mám práci a rodinu.
Jsem jiný než neschopný spratek, který nemá nic na práci!
To je pravda...
Jsem přece jen mladý.
Andó.
Ty jsi starý chlap, že jo?
Hej.
Pečlivě vol slova.
Nejsem tvůj podřízený.
Kromě toho na tvé společnosti, postavení nebo funkci tady nezáleží.
Nenávidím to.
Dospělí jako ty nejsou nic moc, a přesto se chováte super arogantně.
Taky vás vášnivě nenávidím.
Ze všeho obviňujete svět...
ale jste jen spratci, kteří nikdy nedospějí!
Další zvuk?
Odkud to jde?
Ze zdola?
Hej.
Co to děláš?
Odporní dospělí jako ty...
nám ukradli svobodu!
Nech mě.
Kdo je Hiruto?
Tvůj mladší bratr?
Pokusil ses ho zachránit a natáhl jsi k němu ruku...
ale pak ses stáhl!
Proč?
Neřekneš mi to?
Nechceš mi to říct?
To je nespravedlivý!
Dospělí jsou nespravedliví!
Já rozumím tomu, proč tvůj brácha Hiruto zemřel!
Rozumím tomu!
Čiharu!
Je to 26...
Vítr?
Jsme venku...
Z vnějšku stavby.
27 byla jen část?
Trvalo to asi 3 vteřiny.
Výška je...
Je to asi 53 metrů, co?
Dokázal jsi to spočítat?
Asi neslezeme, co?
Na.
Dám ti ho.
Je tvůj.
Podívej!
Místnost se hýbe!
Vypadá to, že ve zdi je díra.
Je to východ?
Zase...
se hýbe!
Místnost, co se pohybuje, by se nakonec měla vrátit na své původní místo.
Tak jaké jsou souřadnice té díry?
999, jestliže souřadnice Y jsou 27.
Už jsme ve všech číslech, která jsme potkali, měli 999?
Ne.
999.
Viděla jsem to v jedné z místností!
Pokud si vzpomínám, tak to bylo uprostřed.
Souřadnice Y je 27.
Můžeme jít na to místo, co je asi východ, když se dostaneme do té místnosti?
Nevíme, jestli se to pohnulo, nebo ne.
Ale pokud budeme mít štěstí, může se vrátit na původní místo.
Oči!
To není pravda!
To snad ne!
Oči!
Zase se vidíme.
Díky bohu!
Tak nějak jsme přežili!
Krev?
Jsi v pořádku?
Nebyl s tebou Andó?
Andó...
vlezl do pasti.
Andó.
Je mi to opravdu líto.
Místnost se souřadnicí Y 27?
Jednoduše řečeno... mohli bychom uniknout?
Ano!
Žádná prvočísla, tak jdeme!
Jdeme!
Pospěš si.
Ty taky, Kai, pospěš si!
Na.
Co se vlastně stalo Andóovi?
Zemřel kvůli pasti.
Šance, že se místnost nepohne, je dost vysoká, co?
Copak?
Chceš si promluvit?
Lže...
Oči?
Oči nejspíš zabil Andóa...
Našla jsem to!
999!
Prozkoumám to!
Dobře.
Proč to říkáš?
Když řekl, že Andó zemřel... usmíval se...
To je divný.
Nic tu není.
Co?
Ale byla tam i prvočísla...
Zabil jsi ho?
Andóa.
Možná jsem ho zabil.
Proč?
Proč jsi to udělal?
Proč jsem ho zabil?
Hele, promiň... počkej chvilku.
Už jsem si vzpomněl!
Řekl mi, že svět se nemýlí, ale já se mýlím.
Ale já jsem si myslel opak.
Snažím se, jak nejlépe umím.
Mám práci, ve které opravdu pracovat nechci.
Ale pracovat v samoobsluze je tak frustrující...
Studenti středních a vysokých škol mě štvou...
Takže...
mě šikanují.
Že jo, Čiharu?
Snažil jsem se ze všech sil.
Ale naštval jsem se.
Hroutím se... nemám prostě na výběr!
Co by mě mohlo naplnit?
Už nechci žít.
Chci zemřít.
Já chci umřít?
Když nemůžu umřít,
tak zabiju!
Takže...
Přemýšlel jsem o tom, ale..
Co myslíš, Gotó?
Proto...
Proto zabíjíš?
Máme tu pokrytce.
Ale v tom případě... Myslím, že jsi zabil minimálně jednoho člověka.
Děti by se neměly plést do cesty dospělým!
Čiharu!
Dospělí jsou zrádci...
a nejsou fér?
Přestaň...
Co mám dělat?
No, to je jedno.
Gotó.
Gotó!
V tomhle světě máme jen beznaděj.
Nemůžeme si vybrat nic jiného než smrt!
Venku na nás nečeká nic dobrého!
Nikdo... nám nebude nic věřit!
Já věřím!
Věřím Gotóovi!
Brácho...
Proč?
Proč?!
Vítej zpátky.
Už nemáme moc času! Honem!
Pospěšte si!
Gotó!
Nech mě, Čiharu!
-To je dobrý! -Ne!
Ne...
Běž!
Východ...
Východ je přímo naproti.
I když vyjdeš ven, tak to asi bude stejné jako předtím.
Pořád chceš jít dál?
Já... musím se změnit!
Pa pa.
Dobrý den.
Mimochodem... co jste zač?