Miksi juuri tänne?
Miksi Amerikkaan?
Vanhempani tulivat Yhdysvaltoihin -
kuten moni siirtolainen, paremman elämän toivossa.
Tämä oli -
mahdollisuuksien maa.
Täällä maahanmuuttaja saattoi löytää rauhan, perustaa perheen,
perustaa kodin.
Tulin Amerikkaan kymmenvuotiaana.
Vanhemmilleni tämä maa edusti rauhaa, mahdollisuuksia,
valoisaa tulevaisuutta.
Vanhempani valitsivat Amerikan, jotta minulla olisi mahdollisuudet,
joita ei olisi suotu Palestiinassa.
Vanhempani valitsivat Amerikan talouden ja työpaikkojen takia.
Koska tässä maassa voin elää anteeksipyytelemättä musliminaisena.
Vanhempani toivat minut tänne etsiessään parempaa elämää,
eli parempaa koulutusta minulle ja nuoremmille veljilleni.
Kasvoin vanhempieni hoivissa rakastaen tätä maata.
Pidin itseäni maailman onnekkaimpana lapsena,
koska sain olla täällä ja sain -
syntyä täällä.
Onko Amerikka täyttänyt odotuksesi?
NETFLIX-DOKUMENTTISARJA
Vapaustaistelu: Amerikkalaisuuden ytimessä
14. lisäys on lupaus.
Suojelusta, tasa-arvosta, oikeusturvasta ja vapaudesta.
Sen mukaan tässä maassa kaikki voivat rakentaa parempaa elämää itselleen -
ja perheelleen.
Se piirtää kuvan Amerikasta, joka kykenee muuttumaan ja kasvamaan.
Se on lupaus kaikille tällä kamaralla, ei vain kansalaisille.
14:nnen kirjoittajat käyttivät tiettyä sanaa.
Henkilö.
Kaikilla tässä maassa on perusoikeudet.
Tämä sana, henkilö, on muistutus yhteisestä ihmisyydestämme.
Olemme kaikki ihmisiä, jotka ansaitsevat empatiaa ja arvokkuutta.
14. lisäys suojelee kaikkia henkilöitä USA:n lainkäyttövallan alueella -
ja takaa heille oikeussuojan ja tasa-arvon lain edessä.
Lisäys käyttää nimenomaan termiä "henkilö", ei "kansalainen".
Siinä on vissi ero,
koska se tarkoittaa, että suojelu koskee kaikkia,
pysyvästi täällä asuvia, siirtolaisia…
Mutta kuka on henkilö ja kuka on laillinen kansalainen,
siitä on kiistelty kiivaasti -
ja se on osa taistelua. Ketkä lasketaan? Ja millä tavalla?
Kuten on kerta toisensa jälkeen nähty,
14:nnen sananmuodon ja Amerikan käytäntöjen välinen kuilu -
voi olla valtava.
Ja tuo juopa 14:nnen lupauksen ja Amerikan toimien välillä -
tuntuu usein ylivoimaiselta kuilulta -
tietylle ihmisryhmälle:
maahanmuuttajille.
PERHEILLÄ EI OLE RAJOJA
DACAN PUOLESTA
Maahanmuuttajat ovat erottamaton osa Yhdysvaltoja.
He tekevät kaikenlaista maamme hyväksi.
Maahanmuutto on Yhdysvalloille vahvuus.
Sen voimin tämä maa rakennettiin. Se toi maahan nuoria.
Olemme osa tämän maan kudosta -
ruokinemme ja perinteinemme.
Siirtolaisuus tuo lahjakkuutta, massaa, kuluttajia, tuottajia,
ja tekee meistä vahvemman maan.
PERUSTAJA, GOOGLE
PERUSTAJA, YOUTUBE
Me teemme tästä maasta paremman,
koska tahdomme olla osa sen lupausta.
En tunnistaisi tätä maata -
ilman tätä eri kulttuurien sekoitusta.
On ilo, ettemme ole samanlaisia.
Ihmiset saapuvat Yhdysvaltoihin tullakseen laillisiksi kansalaisiksi.
He vannovat kuuliaisuutta perustuslaille.
Perustuslaki on yhdistävä tekijä Yhdysvalloissa.
Ihmisten, jotka katsovat peiliin ja näkevät patriootin,
tulisi ymmärtää, että maahanmuuttajat -
ovat ihmisiä, jotka sanovat: "Olet oikeassa.
Teillä on hiton hyvä maa."
Voiko suurempia kehuja saada?
LUPAUS
Perustajaisien pohtiessa kansalaisuutta -
he eivät ajatelleet naisia, värillisiä…
Yhdysvaltain kansalaiseksi pääsi vain hyvin -
kapeasti rajattu joukko.
Mutta sisällissota, emansipaatio ja 14. lisäys -
toivat radikaalin muutoksen siihen,
ketkä voitaisiin lukea Yhdysvaltain kansalaisiksi.
14:nnen lisäyksen lauseke kansalaisuudesta syntymäoikeutena -
ohjasi maatamme ratkaisevasti valkoisesta miesuudisasukaskansasta -
kohti tulevaisuutta ja suurempaa monimuotoisuutta -
demokratiamme puitteissa.
"Tämä esittämäni lisäys -
vain selittää sitä, minkä katson jo maan laiksi,
että jokainen henkilö, joka on syntynyt Yhdysvalloissa ja sen oikeuspiirissä,
on luonnon lakien ja valtion lakien nojalla -
Yhdysvaltain kansalainen."
Amerikan nykyinen kulttuurien ja yhteisöjen mosaiikki -
on paljon velkaa 14. lisäyksen kohdalle kansalaisuudesta syntymäoikeutena,
jonka mukaan kaikki täällä syntyneet kuuluvat tänne.
Siinä on huomioitu kaikki ihmiset.
Se on niin radikaali ajatus,
että se närkästyttää joitakuita vielä 150 vuotta myöhemmin.
Kansalaisuus syntymäoikeutena…
Kansalaisuus syntymäoikeutena.
Kansalaisuus syntymäoikeutena on ollut laissamme aina,
mutta nyt se on uhattuna.
14. lisäys on kyseenalainen.
Voiko 14:ttä lisäystä tulkita niin,
että jokainen USA:ssa syntynyt on USA:n kansalainen?
14:nnen lisäyksen teksti on selvä.
Sitä lakia tulisi muuttaa.
Se kannustaa laittomaan maahanmuuttoon.
Se on maan laki. Se on perustuslaissa.
Eikö tämä "ankkurivauvalaki" ole maalle tuhoisa?
Se halventaa USA:n kansalaisuutta.
Laittomille maahanmuuttajille syntyy vuosittain satoja tuhansia lapsia,
joista tulee automaattisesti USA:n kansalaisia -
kiitos sen hullun, mielipuolisen lain, jonka voimme heivata.
Tämä kiista pureutuu amerikkalaisten syvimpien pelkojen ytimeen.
Keille Amerikka on tarkoitettu?
14. lisäys oli ensi kerta, kun maamme -
oikeasti pohti kansalaisuuden merkitystä.
Se laadittiin ensisijaisesti takaamaan mustien oikeudet sisällissodan jälkeen,
mutta pian se puski Amerikkaa osallistamisessa yhä pidemmälle -
kattamalla myös maahanmuuttajat.
Ei vain Ellis Islandille saapuvia eurooppalaisia,
vaan myös uudet, länteen saapuvat siirtolaisryhmät.
Tässä sitä on.
Puhdasta Kalifornian kultaa.
Jupiter!
Onko siellä sitä lisää?
Epidemia levisi maahan: kultakuume.
KULTAKESTIT
KULTAA
Vuonna 1848 Kaliforniasta löydettiin kultaa,
ja Amerikka käänsi katseensa länteen.
Kalifornian kultaryntäyksen aikana -
Yhdysvaltoihin alkoi saapua -
suurin joukoin ensin kiinalaisia maahanmuuttajia.
Sillä välin valtio päätti teollisuusjättien kanssa,
että rautatie on saatava koko maan halki -
teollisen vallankumouksen vauhdittamiseksi.
He tarvitsivat väkeä rakentamaan sitä,
ja ylivoimaisesti suurin osa heistä oli kiinalaisia.
Kiinalaisten siirtolaisten rooli -
mantereen ylittävän rautatien rakennustyössä -
toimi teollisen vallankumouksen kipinänä maassamme.
Eli työläinen oli avainasemassa modernin Amerikan luomisessa.
Kiinalaiset saapuivat Yhdysvaltoihin -
rakentamaan kotinsa tänne ja asettumaan tänne kodiksi,
kuten kaikki muutkin ryhmät,
jotka olivat tulleet tänne muista maista.
Vuosien myötä,
kun Yhdysvaltoja kohtasi finanssi- ja talouskriisi -
1800-luvun lopulla,
alkoi kiinalaisvastaisuus nousta.
KIINALAISVASTAISUUS
Talouden heikentyessä -
moni amerikkalainen purki vihaansa ja pelkoansa kiinalaisiin.
Ajateltiin, että Yhdysvaltain rotuhierarkiassa -
he olivat rotu, jota ei voitaisi assimiloida valkoiseen kulttuuriin,
koska he olivat liian erilaisia.
Jotkut vaativat Yhdysvaltain kongressia -
säätämään lain, joka estäisi kiinalaissiirtolaisia -
pääsemästä maahan.
"Saatte ajettua heidät pois, kun ette palkkaa heitä.
Herätkää, nouskaa, työnne alkaa uudelleen.
Teemme sen luodein, jos äänet eivät auta.
Ajamme ne hylkiöt takaisin höyrylaivoilla tai purjein.
Kiinalaisten on mentävä!"
Kiinalaisten verilöyly 1871 -
oli vuosia kasvaneen kiinalaisvastaisuuden seurausta.
Se oli yksi Yhdysvaltain historian suurimmista massalynkkauksista.
Ensin oli jokin kahakka, ja kutsuttiin poliisi.
Tämä pyysi lisävoimia.
Valkoinen tilallinen tuli paikalle, jahtasi jotakuta ja ammuttiin.
Sitten alkoi levitä huhu,
että kiinalaiset tappavat valkoisia.
Paikalle tuli noin 500 ihmistä,
ja he piirittivät Chinatownin.
"Tiedonannon mukaan siellä on sata aseistettua miestä,
jotka ampuvat määräajoin ja yhteislaukauksin -
umpimähkään talojen katoilta kohti kiinalaisten koteja.
Seriffi ja siviiliviranomaiset eivät saaneet joukkiota hallintaansa.
Olkoon opetuksena kiinalaisille, että viranomaisia ei vastusteta."
KIINALAISIA EI KAIVATA AMERIKAN KANSALAISLIITTO
Kiinalaisten verilöyly on historiamme häpeäpilkkuja,
joka tapahtui vain pari vuotta 14:nnen tultua voimaan,
ja se oli vastoin Amerikan ydinlupausta.
Se on kammottava perintö. Moni ei edes tiedä siitä,
eikä sen jälkeisistä tapahtumista.
14. LISÄYS
Chinese Exclusion Act esti kiinalaisten työläisten maahantulon -
ja se kielsi kansalaistamisen kaikilta kiinalaisilta ammatista -
tai statuksesta riippumatta.
Se laki sai laajaa kannatusta.
Ihmiset olivat tyytyväisiä, kun valtio -
otti maahanmuuton ohjakset käsiinsä.
Meillä oli ensi kertaa liittovaltiotason maahanmuuttolaki,
ja sen tarkoitus oli puhtaasti rasistinen.
Poissulkemislait johtivat kammottaviin asioihin.
ROCK SPRINGSIN VERILÖYLY
Se rohkaisi väkivaltaan kiinalaisia vastaan.
Se rikkoi perheitä.
Se marginalisoi kiinalaiset hanttihommiin.
Mutta siitä tuli upea kertomus sitkeydestä,
kun kiinalaisyhteisöistä tuli uskomattoman järjestäytyneitä,
ja ne tekivät kaikkensa vastustaakseen näitä rasistisia lakeja.
"Tulimme vetoamaan niiden 150 000 USA:ssa asuvan kiinalaisen puolesta,
joiden vapauksia uhataan.
Heidät viedään kuin karja rakkaista kodeistaan,
pois maasta, jota he rakastavat kuin omaansa,
ja hylätään vieraalle rannalle.
Tämä hirveä uusi laki tyrmistytti meitä.
Enemmän kuin tyrmistytti, koska tuo julma ja raaka laki -
meni kongressissa läpi niin auliisti ja vauhdilla,
ja kun sen allekirjoitti Yhdysvaltain, tämän vapauden maan -
ja kaikkien vainottujen kodin kristitty presidentti."
Kiinalaiset nostivat oikeusjuttuja oikeuksiensa puolesta -
14:nnen lisäyksen nojalla,
ja heillä oli hyvin neuvokas oikeusstrategia,
jolla vastustettiin tätä syrjivää lakia.
USA VS. WONG KIM ARK
Monet jutuista hävittiin.
Mutta Won Kim Ark ja Yick Wo vs. Hopkins päättyivät kiinalaisille voitokkaasti.
Yick Wo -periaatteen mukaan tasavertaisuuspykälä -
koskee ei-kansalaisia ja kansalaisia.
Jos on täällä, vaikka sitten laittomasti,
ihmisellä on silti oikeusturva.
Oikeus tulla kuulluksi, oikeus valituskäsittelyyn -
ja oikeus selittää, miksi ansaitsee oikeuden jäädä. Suurenmoista.
Wong Kim Ark vahvisti kansalaisuuden syntymäoikeuden periaatteen.
14. lisäys tuli siis todellakin oikeaan aikaan -
suojelemaan ei vain entisten orjien oikeuksia,
vaan maahanmuuttajien lasten oikeuksia,
rodusta riippumatta.
Kiinalaisten käräjöinti oli tärkeää, koska se loi perustan -
maahanmuuttoa ja kansalaisuutta koskeville laeille,
jotka pätevät kaikkiin, eivät vain kiinalaisiin.
Osa tapauksista meni korkeimpaan oikeuteen.
Suurin menetys oli ehkä Chae Chan Ping.
Siinä jutussa voimaan jäi äärimmäisen epäoikeudenmukainen -
poissulkemislain pykälä.
Chae Chan Ping oli syntynyt Kiinassa, mutta hän asui laillisesti USA:ssa.
Hän asui San Franciscossa ja halusi palata Kiinaan,
ja silloisen lain mukaan -
hän saattoikin niin tehdä, kunhan hän ennen lähtöään -
hankki valtiolta todistuksen,
että hän oli asunut pysyvästi USA:ssa, ja että hänellä oli pysyvä asunto.
Hänen Kiinassa ollessaan USA:ssa kasvoi paine -
vielä kovempiin otteisiin kiinalaisia vastaan,
ja kun hän oli laivassa paluumatkalla Hong Kongista -
Yhdysvaltain kongressi muutti lakia -
ja totesi, että vaikka olisi todistus,
Yhdysvaltoihin ei päästettäisi.
Neljä päivää lain voimaantulon jälkeen -
hän saapui San Franciscon satamaan.
Hän esitti todistuksensa,
ja maahanmuuttotarkastaja sanoi, ettei Yhdysvallat -
noteerannut sitä miksikään.
Valtio lupasi oman lakinsa nojalla, että takaisin pääsee.
Valtio tulisi pakottaa pitämään lupauksensa,
mutta häntä pidettiin maahanmuuttajien säilössä -
varsin pitkään, kun juttu odotti käsittelyä.
NÄILLÄ SEINILLÄ ON KYMMENIÄ TUHANSIA RUNOJA
NE OVAT KAIKKI KÄRSIMYKSEN JA SURUN HUUTOJA
PÄIVÄ, JONA PÄÄSEN TÄSTÄ VANKILASTA JA MENESTYN
Kun tarkastellaan kiinalaisten poissulkemisen aikaa,
maahanmuuttolakiin näyttää tulleen uusi sävy.
AIKAKAUDEN SUURI PELKO,
ETTÄ ULKOMAALAISET AHMAISEVAT SETÄ-SAMULIN.
Korkein oikeus rinnasti maahanmuuton nyt sotaan.
Eli luultiin, että Kiinasta alkaisi tulvia siirtolaisia,
ja he veisivät Amerikan meiltä pois.
Ja aivan kuin sota-aikana,
valtio voi tehdä mitä tahansa maata puolustaakseen.
YHDYSVALTAIN KORKEIN OIKEUS
Korkein oikeus keksi nokkelan argumentin -
puhuen kansallisesta turvallisuudesta,
ja tästä syystä kysymys ei kuulunut 14:nnen lisäyksen suojan piiriin.
"Itsenäisyyden ja turvallisuuden varmistaminen -
ulkomaalaisten hyökkäyksiä vastaan -
on jokaisen maan korkein velvollisuus.
Riippumatta siitä, missä muodossa hyökkäys tulee,
vieraasta valtiosta -
vaiko sen kansan valtavista väkijoukoista."
Ei ole lainkaan selvää, miksi meidän yhtäkkiä -
pitäisi pelätä Aasiasta tulevia siirtolaisia,
mutta siihen poteroon korkein oikeus vetäytyi,
ja siellä on siitä asti oltu.
LUPAUS
Kiinalaisten poissulkemislait eivät olleet voimassa vain pari vuotta -
tai pari vuosikymmentä.
Tämä kiinalaissiirtolaisten täyskielto oli voimassa vuoteen 1943.
Kuusikymmentäyksi vuotta.
Näin voi käydä, kun korkein oikeus -
asettaa pelon perustuslain edelle.
Pelko on väline, jota 14:nnen lisäyksen inklusiivisuuden vastustajat käyttävät -
syrjiäkseen kaikkea vieraana pitämäänsä.
Jos rehellisiä ollaan,
kaikki paitsi alkuperäisasukkaat ovat täällä jonkun ulkomaalaisen jälkeläisiä.
Chae Chan Ping -tuomio loi ennakkotapauksen -
marginalisoitujen siirtolaisryhmien epäinhimillistämisestä,
kun heitä ei kohdella henkilöinä,
vaan toisina, jotka eivät ansaitse kansalaisten nauttimia oikeuksia.
Sitä taktiikkaa on käytetty läpi Amerikan historian.
Tuo mulle köyhät ja kärsivät
Väkenne vapautta janoavat
1920-lukua kuvastaa paradoksi.
Flapperit ja jazz-musiikki hyväksyttiin huoletta,
mutta ulkomaalaisia ei suvaittu eikä heihin luotettu.
Siirtolaisten maa oli sulkenut ovensa tiukoin siirtolaisvastaisin laein,
mutta olisi yhä vaikeampaa sulkea muu maailma pois.
MAAHANMUUTTOLAKI
Jos vilkaistaan 1920-lukua,
se oli Jim Crow -lakien aikaa,
jolloin rotuhierarkia palautettiin koko maahan,
ja samassa Jim Crow -hengessä -
kansalaisuus kahmaistiin valkoiselle eliitille.
Tuli maahanmuuttokiintiöt,
joiden tarkoituksena oli estää muita kuin länsieurooppalaisia -
tulemasta Yhdysvaltoihin.
Uusien maahanmuuttajien viisumien määrää rajoitettiin,
ja ne myönnettiin varmistaen, että siirtolaiset -
olisivat jatkossa valkoisia.
Pyydän teiltä Amerikkaa rakastavan -
isänmaallisuuden nimissä johdattamaan sen voittoon.
Kieroutuneen isänmaallisuuden ääni -
kaikuu vanhaa, syvältä Amerikan menneestä kumpuavaa pelkoa,
että tämä erämaasta veistetty kansa -
menetetään muukalaisille lopullisesti.
Pyydän teitä nousemaan paikoillanne -
ja lupaamaan, että palautamme Amerikan amerikkalaisille.
Keitä olivat nämä etuoikeutetut,
jotka pitivät oikeutenaan kutsua maata omakseen?
Maahanmuuttoa vastustavat strategiat eivät ole uusia.
Ne olivat 1880-luvulla samat kuin 1930-luvulla,
ja 2020-luvulla,
Ne tulevat esiin, kun 14:nnen teksti lakataan näkemästä lupauksena -
ja se nähdäänkin uhkana.
Valkoisen vallan kulttuurinen vaatimus on, että on yksi rotu ja yksi identiteetti.
Se on ristiriidassa toisen valkoisen vallan vaatimuksen kanssa,
joka liittyy talouteen.
Sen mukaan on hienoa, kun on valkoisten yhteisö,
mutta kuka tekee yhteisön raskaat työt?
Kuka poimii sadot? Kuka kylvää sadot?
Kuka hoitaa lapset? Kuka pesee lattiat?
Eli valkoisella ylivallalla on myös taloudelliset vaateet,
että raskaat työt tekevät huonopalkkaiset ja parhaassa tapauksessa -
poistettavissa ja karkotettavissa olevat värilliset.
Vuosina 1920–1930 -
Yhdysvaltoihin saapui noin miljoona meksikolaissiirtolaista.
Työnantajilla oli kyltymätön tarve saada meksikolaistyöläisiä -
töihin Amerikan lännen pelloille ja rautateille.
Suuren laman alkaessa -
kävi hyvin selväksi, että meksikolaissiirtolaisia -
ei haluttu maahan pysyviksi kansalaisiksi.
Maahanmuuton syklit määräytyvät pääasiassa taloussuhdanteiden mukaan,
ja laki yrittää pysyä perässä.
Lainsäädännöllä pyrittiin järkeistämään,
miksi oli soveliasta tuoda kiinalaisia rautatietyömaille -
ja sitten heivata heidät.
Sama tapahtui meksikolaistyövoiman kanssa.
Heitä kannustettiin tulemaan Amerikkaan,
ja sitten kun talouden sykli muuttui,
alkoi joukkokarkotus.
1930-luvulla yli 400 000 meksikolaissiirtolaista -
pakotettiin osallistumaan niin sanottuun kotiinpaluuohjelmaan.
MEKSIKOLAISTEN PALAUTUS
Meksikolaistyöläisistä tehtiin syntipukkeja -
niiden toimesta, joiden mielestä he veivät amerikkalaisilta työt.
"Väittivät, että karkotuskampanjalla -
turvataan pohjoisamerikkalaisten työpaikat.
Se on huijausta. Ei se ole totta.
Se ei ollut mikään muu kuin rasistinen hyökkäys meksikolaisia vastaan.
Emme ole laittomia siirtolaisia emmekä ei-toivottuja."
Ajatus nollasummapelistä on talouden tärkein harhaluulo.
Jos jostain saa palkkaa,
tuottaa vaurautta ja tuloa enemmän kuin sitä itse saa,
koska osa menee työnantajalle.
Silloin lisää maan nettovarallisuutta, ei vie siitä mitään pois.
Jopa 60 prosenttia heistä oli Yhdysvaltain kansalaisia.
"Asemalle tullessamme oli varmaan aamuyö, koska oli pimeää.
Itkimme. Kuka ei olisi itkenyt?
Monet itkivät.
Olimme matkalla tuntemattomaan paikkaan.
Mitä minä Meksikosta tiesin?
Isä oli ylpeä siitä, että olimme Amerikan kansalaisia.
Hän sanoi aina, että olemme Amerikan kansalaisia,
emmekä kuuluneet siihen maahan.
Menin kouluun, eivätkä tytöt halunneet seuraani.
Sanoivat: 'Painu takaisin omaan maahasi.
Et kuulu tänne.'
Monet siellä syrjivät meitä, koska olimme Amerikan kansalaisia.
Eikö ole kummallista?
Täällä anglot syrjivät meitä, koska olemme meksikolaisia.
Minne me siis kuulumme?
Minne anglot kuuluvat?
He kuuluvat Eurooppaan, eikö niin?"
Operaatio Wetback oli toinen traumaattinen kampanja -
meksikolaissiirtolaisia vastaan. Heitä vangittiin,
pantiin laivoihin, juniin, lentokoneisiin ja karkotettiin takaisin Meksikoon.
Se kuvasti hyvin sen ajan pelkoja ja politiikkaa.
Vuonna 1954 oli myös tapaus Brown vs. opetuslautakunta.
Monia huoletti kovasti -
maan muuttuva väestörakenne,
ja Operaatio Wetback oli yksi sen seurauksista.
Jos ajatellaan Chae Chan Pingin tapausta,
se oli kuin valmiina odottava ladattu ase.
Vaikka 14:nnen lisäyksen oikeusturva ja tasavertaisuus -
antoivat nimellistä turvaa -
meksikolaisten palautuskampanjoissa -
se sai väistyä kansalliseen turvallisuuten liittyvien -
ja valkoisen vallan mukaiseen identiteettiin liittyvien pelkojen tieltä.
Miksi tulit tähän maahan töihin?
Teen töitä paremman elämän toivossa.
Tuolla, omassa pitäjässäni.
Teen töitä, jotta pystyn huolehtimaan perheestäni paremmin.
Meksikolaista työvoimaa kohdeltiin kuin tavaraa,
jota käytetään tarvittaessa ja sitten se vain karkotetaan tavalla,
joka näyttää rikokselta ihmisyyttä vastaan.
Amerikka hylkäsi 14:nnen lisäyksen,
ajatuksen, että olemme kaikki ihmisiä,
ja otti maahanmuuttopolitiikakseen "toiseuttamisen".
Harva valtaapitävä omaksui tämän ideologian -
yhtä raivokkaasti kuin Harlon Carter,
Operaatio Wetbackin arkkitehti.
Carter oli USA:n rajavartioston päällikkönä -
Meksikon vastaisella raja-alueella.
Harlon B. Carterista on tärkeää tietää se seikka,
että vuonna 1931, kun hän oli teini-ikäinen,
hän tuli eräänä päivänä koulusta, ja äiti oli hyvin järkyttynyt.
Äiti kertoi nähneensä nurkilla meksikolaispoikia,
ja pelkäsi, että nämä varastaisivat auton.
Harlon Carter haki haulikkonsa ja lähti etsimään näitä poikia.
Hän löysi heidät paikallisjuottolasta -
ja käski poikia kotiinsa,
äitinsä puhuteltaviksi.
Yksi ryhmän nuorista pojista oli Ramon Casiano.
Ramon Casiano kieltäytyi lähtemästä Harlon Carterin kotiin.
Harlon Carter otti aseensa ja osoitti sillä Ramon Casianon rintaa.
Kun Ramon nauroi ja alkoi työntää piippua sivuun,
Harlon Carter veti liipaisimesta ja ampui Ramonin kuoliaaksi -
Laredon kadulla.
Harlonia syytettiin murhasta.
Hän sai tuomion.
Se kumottiin myöhemmin muotoseikkaan vedoten.
Pari vuotta myöhemmin Harlon Carter liittyi Yhdysvaltain rajavartiostoon,
nousi organisaation arvoasteikossa, ja 1950-luvun alkuun mennessä -
hän oli rajavartioston päällikkö Meksikon vastaisella rajalla.
Hän sai aikaan Operaatio Wetbackin -
ja sen traumat vuonna 1954.
Harlon Carter lähti rajavartiostosta,
ja hänestä tuli Kansallisen kivääriyhdistyksen johtaja.
Harlon Carterin toimilla NRA:ssa on ratkaiseva merkitys.
Harlon Carter muutti NRA:n aseintoilijoiden -
ja metsästäjien järjestöstä -
valtavaksi poliittiseksi järjestöksi,
joka puolustaa aseenkanto-oikeuksia hinnalla millä hyvänsä.
He ampuvat alas oikeita uutisia omissa medioissaan.
He opettavat kouluissaan lapsille, että presidenttimme on uusi Hitler.
He käyttävät filmitähtiä, laulajia, viihdeohjelmia ja palkintogaaloja -
toistaakseen tarinaansa yhä uudestaan,
ja he käyttävät ex-presidenttiään vastarinnan lietsontaan.
Jotta väki marssisi, protestoisi,
huutaisi rasismia, seksismiä, muukalaisvihaa, homovihaa,
rikkoisi ikkunoita, polttaisi autoja, sulkisi teitä ja lentokenttiä,
ja terrorisoisi lainkuuliaisia,
kunnes poliisin on puututtava peliin -
ja lopetettava se hulluus.
Ja kun niin käy, he käyttävät sitä tekosyynä raivolleen.
Ainoa keino pysäyttää tällainen,
ainoa keino pelastaa maamme ja vapautemme -
on taistella valheita vastaan totuuden nyrkein.
Olen Amerikan kivääriyhdistys,
ja olen vapauden turvasatama.
KLIKKAA LINKKIÄ JA LIITY
Pelkoon perustuvin viestein halutaan saada oma väki -
jotain vaarallisena pidettyä, pelottavaa vihollista vastaan.
Näissä viesteissä toistuu yksi sana, "rikollinen".
Alusta lähtien -
yhteiskuntamme on päättänyt, mitä kriminalisoidaan ja miten -
rodun perusteella.
Maahanmuuttajat ovat aina olleet kriminalisoinnin kohteena.
KIINA UHKAA MAAILMAA
Yksi ensimmäisistä huumeita koskevista laeista -
oli vuoden 1875 säädös San Franciscon oopiumluolia vastaan,
koska ne liitettiin kiinalaisiin. Sama ilmiö kannabiksen kanssa.
KANNABISUUTE
Kannabiksesta keskusteltiin mahdollisena uutena lääkkeenä,
jolla oli muitakin potentiaalisia hyötyjä,
mutta kun se liitettiin meksikolaisiin,
ja aloimme kutsua sitä "marijuanaksi",
silloin liittovaltio alkoi säätää lakeja -
sen käytön kriminalisoimiseksi.
Värillisiä ihmisiä demonisoidaan,
heitä kutsutaan rikollisiksi ja "muukalaisiksi".
Kun nuo termit yhdistetään,
luodaan ihmisryhmä,
jolta kielletään ne oikeudet, joita 14:nnen lisäyksen piti suojella.
Koko maamme historian ajan mustien syrjintä -
on ollut kytköksissä -
maahanmuuttajien syrjintään.
Kun Jim Crow -lait tulivat voimaan läpi maan, syntyi rinnakkaisjärjestelmä.
Lännessä Jim Crow'sta tuli vain Juan Crow.
VAIN VALKOISILLE
TEXASISSA LYNKKAUSPIDÄTYKSIÄ
JOUKKIO LYNKKASI MEKSIKOLAISEN
TAAS MEKSIKOLAINEN LYNKATTU
Historia toisti hyvin pitkälti itseään 1990-luvulla -
joukkopidätysten suhteen.
MAAHANMUUTTOLAKI
Maamme pahimmat maahanmuuttolait -
sitten alkuperäkiintiöiden -
olivat vuoden 1996 lait, jotka allekirjoitti presidentti Bill Clinton.
Kaikki amerikkalaiset, eivät vain pahiten kärsineissä osavaltioissa,
vaan kaikkialla maassamme,
ovat aiheesta häiriintyneet suuresta laittomien siirtolaisten tulvasta.
He vievät työpaikat kansalaisilta tai laillisilta siirtolaisilta,
heidän käyttämänsä julkiset palvelut kuormittavat veronmaksajia.
Siksi suojelemme rajojamme nyt aggressiivisemmin.
Palkkaamme ennätysmäärän rajavartioita -
ja karkotamme tuplasti enemmän rikollisia muukalaisia kuin ennen.
Laki määräsi pidättämään siirtolaiset -
pakolaistapauksissa, eli nekin, jotka hakivat turvapaikkaa,
ja sisämaassa tietysti rikoksista tuomitut.
Ei ole väliä, onko ihmisellä täällä lapsia,
onko asunut täällä ja tehnyt vain yhden virheen.
Sillä ei ole väliä. Ei harkintaa. Pakkokarkotus.
Ja pitää istua vankilassa karkotuskäsittelyn ajan.
Keneltäkään ei voi viedä vapautta ilman oikeudenkäyntiä.
Niin lukee 14:ssä lisäyksessä,
ja silti lähetämme ihmisiä vankilaan -
ja karkotamme heidät maasta -
antamatta heille lakimiehiä,
ilman oikeusprosessia, joka suodaan niille,
jotka oikeusjärjestelmässä lähetetään vankilaan.
Pelkomme takia olemme tottuneet ajatukseen karkotuksesta,
ja sen vuoksi meillä on tänä päivänä sellainen karkotuskoneisto -
kuin meillä on.
KARKOTUKSIA YHTEENSÄ
Yksi tehokkaimmista keinoista,
joilla ihmiset oikeuttavat ja selittävät julmuudet toisia ihmisiä kohtaan,
on kieltäytyä näkemästä heitä ihmisinä.
Kutsumme heitä monilla nimillä,
millä tahansa kieltääksemme sen, mitä he ovat,
ihmisiä.
Roistot. -Huumekauppiaat.
Supersaalistajat.
Siirtolaistunkeutujat.
Jengiläiset. -Laittomat muukalaiset.
Raiskaajat. -Lehmä.
Transut. -Radikaalit.
Hintit. -Lattarit.
Jutkut. -Terroristi!
Nekru!
Etsimme yksi kerrallaan ne jengiläiset,
huumekauppiaat -
ja rikolliset, jotka rosvoavat kansaamme.
Potkimme heidät pois maasta -
tai panemme heidät vankilaan ja hittovie sassiin.
14:nnen lisäyksen mukaan täällä syntynyt -
on amerikkalainen, jota ei voi potkia pois.
Jos haluaa karkottaa jo täällä olevia,
jokaisella heistä on oikeus oikeudenkäyntiin.
Bill, olet 14:nnen lisäyksen suhteen väärässä.
Tämä on maahantunkeutuminen.
Etelärajamme yli tunkeudutaan…
Kyse on invaasiosta. -Se on invaasio.
Huumeiden, rikollisten ja ihmisten invaasio.
Päättäjät, missä on sydämenne.
Antakaa vanhempieni olla vapaita,
kuten muutkin.
Ole kiltti, älä lähde.
Perheiden oikeus olla yhdessä kiellettiin usein värillisiltä,
orjilta varsinkin.
Kiinalaisten poissulkemislait.
Amerikan alkuperäiskansojen lapset vietiin -
ja pantiin sisäoppilaitoksiin.
Japanilaisten ja amerikanjapanilaisten vangitseminen,
jopa muslimikielto.
Siinä on selvä moraalinen,
ellei lainopillinen yhteys -
että tällä maalla on orjuushistoria -
ja että tämän päivän lainsäädäntömme -
ei tunnusta, että monissa karkotustapauksissa -
on kyse myös perheiden erottamisesta.
Vaaditaan erityistä epäinhimillistämistä -
katsoa ihmisiä lain linssin lävitse -
ja jättää huomiotta se seikka, että he ovat osa jotain perhettä.
NOLLATOLERANSSI
Trumpin hallinto toteuttaa niin sanottua Nollatoleranssi-politiikkaa.
Nollatoleranssi viittaa politiikkaan, jossa perheet erotetaan,
jotta muut perheet eivät lähtisi tulemaan Yhdysvaltoihin.
Laki on hurjan rankaiseva -
ja kertakaikkisen vahingollinen.
Kun valtio, jonka pitäisi olla sivistynyt yhteiskunta,
päättää käyttää lapsia aseina,
ei voida enää puhua mistään oikeuksista.
Kyse on kidutuksesta.
Haluan vankilaan.
Haluatko sinne?
Sinä et rakasta minua.
Kuka niin on sanonut?
Et ole enää minun äiti.
Joku, joka tulee tänne, koska ei voinut tulla laillisesti -
hän tulee tänne, koska lapsiaan rakastavana isänä -
hän murehtii, ettei lapsille ole ruokaa.
Hän ylitti rajan, koska ei ollut mitään työtä,
millä elättää perheensä.
Kyllä, hän rikkoi lakia, mutta se ei ole törkeä rikos.
Se on tavallaan rakkauden teko. Se on omistautumista perheelle.
Olen tavannut rajalla ihmisiä,
jotka valtiomme on erottanut lapsistaan.
Sanon heille aina, että jos olisitte turvassa kotimaassanne,
jos menestyisitte, ja olisi kaikkea,
millä suojella itseänne ja lapsianne, ette lähtisi.
Mitä itse vaarantaisit lastesi vuoksi?
Vastauksesi on sama kuin näillä Väli-Amerikasta tai muualta tulevilla,
jotka vaarantavat kaiken, jotta heidän lapsillaan olisi -
paremmat mahdollisuudet kukoistaa ja saada rakkautta omina itsenään.
Yksi hetki.
Koko oma maailma voi hajota yhdessä hetkessä.
Minä koin sen hetken, kun olin 14.
Tulin koulusta kotiin -
ja huomasin, että uutterat siirtolaisvanhempani oli viety pois.
Yhdessä peruuttamattomassa hetkessä, yhdellä hengenvedolla,
elämäni muuttui ikuisiksi ajoiksi.
Äiti ja isä yrittivät epätoivoisesti saada Amerikan kansalaisuuden,
pitää perheemme yhdessä.
He anelivat, suunnittelivat, rukoilivat.
He pyysivät muilta apua.
Lopulta -
mikään ponnistelu ei riittänyt pitämään heitä rakkaassa maassaan.
Kun vanhempani oli viety pois,
valtio ei kysellyt, pärjäänkö.
Kukaan ei välittänyt tai edes huomannut, että olin yksin.
Millainen maa me haluamme olla?
Lasten oikeuksia rikkova?
Vai Amerikka, joka arvostaa lapsia ja perheitä,
ja vapautta olla se keitä olemme?
"Suuri tasavaltanne on yhtä metsästysmaata.
Ette jahtaa varkaita, ryöstäjiä, yhteiskunnan vihollisia,
vaan viattomia ihmisiä.
Amerikkalaisia on viime vuosina metsästetty -
ja varoittamatta viety kahleissa -
ja määrätty orjiksi ja kidutettaviksi.
Joillakin on vaimo ja lapsia elätettävänä,
mutta sitä ei ole huomioitu.
Metsästäjän oikeus saaliiseensa on suurempi kuin oikeus avioliittoon,
kaikkiin tämän maan oikeuksiin, Jumalan oikeudet mukaan lukien!"
ORJUUDEN VASTUSTAJA
Olen kuullut usein kysymyksen -
rajasta, jonka sisällä siirtolaisten tulee pysyä.
Totuus on, että se raja on pelkkä myytti.
Vaikka kysyy niiltä, jotka käskevät pysymään rajan sisällä kuten muutkin,
että mistä se raja alkaa,
edes he, Amerikan kansalaiset, eivät sitä tiedä.
Syntyy ajatus, että sellainen raja on olemassa,
ja että se on hallittu ja toimiva.
Jos seisoo USA:n rajalla,
näkee ison kyltin: "Työtä tarjolla".
Ja toisen: "Älä ylitä rajaa."
Lait on saatava vastaamaan todellisuutta,
jotta ei ole ristiriitaa niiden välillä, jotka haluavat työvoimaa -
ja lakien, jotka kieltävät heitä kohtaamasta.
Meillä on vielä paljon tehtävää,
jotta saamme poistettua Chae Chan Pingin jäänteet -
maahanmuuttojärjestelmästämme.
Toki olen iloinen, että kiinalaisten poissulkemislaki on kumottu,
että tietyt maakohtaiset kiellot on poistettu,
mutta työtä piisaa.
Pelkkä yksilötason empatia ei riitä. Meidän tulee olla empaattisia kansana.
Empatia on koodattava lakiin -
ja tapoihin, joilla kohtelemme ihmisiä, jotka hakevat meiltä turvaa.
SETÄ-SAMULIN KIITOSPÄIVÄN ATERIA
Uskotko yhä Amerikan lupaukseen?
En.
Se lupaus on aina ollut valetta.
Mutta uskon, että pystymme rakentamaan jotain uutta,
unelman, joka on -
myötätuntoinen,
kaikki huomioiva,
ja sellainen, joka ymmärtää velvollisuutensa -
korjata, hyvittää ja parantaa.
Uskon yhä Amerikan lupaukseen.
Syy on se,
että sen lupauksen ytimessä on toivo.
Toivo siitä, että kaikilla on mahdollisuus seurata unelmiaan -
ja viime kädessä toivo, että me kansana -
kehittyisimme oikeudenmukaisemmaksi.
En voi muuta kuin uskoa Amerikan lupaukseen,
koska elämäni on täällä,
sukuni, tyttäreni on täällä.
Tulevaisuuteni on täällä.
Olen yhtä amerikkalainen kuin kuka muu tahansa,
ja amerikkalaisena aion taistella Amerikan puolesta -
loppuun asti.
14. lisäys takaa sen, että voimme olla amerikkalaisia,
mutta miksi raadamme sen eteen? Mikä siinä on niin erityistä?
Rauhoitu, Amerikka.
Kysyin vain. Rauhoitu.
Mieti historiaamme. Mieti orjuutta.
Miten kohtelimme mustia sen jälkeen.
Maamme on sortanut alkuperäiskansoja, naisia, LGBTQ-väkeä, siirtolaisia,
kaikkia maan marginaaliryhmiä.
Siksi sitä termiä käytetään. Muuten he olisivat vain ryhmiä.
Mitä järkeä siinä on?
Järki on lupauksessa.
Halusivatko valkoiset perustajaisät vapauden vain itselleen?
Ehkä.
Mutta jos se oli ajatuksena, olisivat kirjanneet sen.
Paha virhe.
Mutta he kirjoittivat: "elämä, vapaus ja onnen etsintä".
He antoivat sen lupauksen, ja niin orjat saivat vapautensa.
Kun 14:ttä lisäystä kirjoitettiin, perustuslakiin lisättiin sana "tasa-arvo".
Toinen lupaus.
Siksi olemme täällä.
Siksi teemme amerikkalaisuuden eteen paljon töitä.
Koska se takaa elämän, vapauden ja onnen tavoittelun,
ja 14:nnen lisäyksen antaman lupauksen.
Amerikka, pidän huolen, että pidät sanasi.
Ja se sana on "tasa-arvo".
Sanoissa on voimaa.
Kuten olemme nähneet, sanat voivat muuttaa maailmaa.
"Me kansalaiset."
14. lisäys on lupaus siitä,
että osaamme olla osallistava, monimuotoinen, tasa-arvoinen maa,
mutta se on sitoumus, jonka me ihmiset teemme myös toisillemme -
vahvemman liiton puolesta.
Meidän on tehtävä se valinta, että herätämme 14:nnen henkiin.
KANSALAINEN - VASTUSTA - VALVO - RAKASTA
TASA-ARVOINEN
14:nnen lisäyksen synnystä on 150 vuotta,
ja nyt olisi jo korkea aika -
nostaa se hämärästä,
Amerikan demokratian valokeilaan.
"Kaikki Yhdysvalloissa syntyneet tai kansalaistetut henkilöt -
ja sen oikeuspiiriin kuuluvat henkilöt,
ovat Yhdysvaltain ja asuinosavaltionsa kansalaisia."
Koko näkemyksemme siitä, mikä tekee tästä maasta demokratian -
ja niin tärkeän,
monet niistä arvoista ja periaatteista ovat syvään juurtuneita -
ja huokuvat 14:nnen lisäyksen sanoista.
"Yksikään osavaltio älköön säätäkö -
Yhdysvaltojen kansalaisten etuoikeuksia -
ja erivapauksia rajoittavaa lakia."
Julistus, perustuslaki ja tuomioistuinten päätökset -
vilisevät sanoja kuten "tasa-arvo", "oikeudenmukaisuus" ja "vapaus".
Uskollisuusvalammekin sisältää nuo sanat.
Ja 14:nnen lisäyksen oli tarkoitus tehdä tuosta visiosta todellisuutta.
"Älköönkä yksikään osavaltio riistäkö keneltäkään -
henkeä, vapautta tai omaisuutta ilman oikeudenkäyntiä,
tai kieltäkö toimivaltansa alaiselta henkilöltä -
tasavertaisuutta lain edessä."
Kuin Pohjantähti.
Pohjantähti, joka on yhä toistaiseksi liian monen ulottumattomissa,
ja modernin Amerikan taival -
on ollut yhtä taistelua ja kamppailua -
14:nnen lisäyksen ideaalien toteuttamiseksi.
14. lisäys on ollut mahdollisuuksien linnake,
mutta se ei ole silti taannut tässä maassa aitoa oikeudenmukaisuutta.
Etelään hyökkäsivät -
se saalistava onnenonkija ja liittovaltion joukot,
jotta se häpeällinen ja laiton 14. lisäys menisi läpi.
Raamattu ja revolveri veistivät Amerikan erämaasta -
ja tekivät siitä maapallon hienoimman valkoisen maan.
White lives matter!
On käynyt selväksi -
että Amerikka on pettänyt lupauksensa,
mitä tulee sen värillisiin kansalaisiin.
Hämmästyttävää -
että rakastamme tätä maata, vaikkei tämä maa rakasta meitä.
Tämä mies painoi miehen niskaa polvellaan -
kahdeksan minuuttia ja 46 sekuntia.
Voitteko kuvitella?
He haluavat, että värillisistä puhutaan -
roistoina ja pummeina…
Ja minun väkeni, maahanmuuttajat, mekö raiskaajia? Arvatkaa mitä.
Me rakensimme tämän maan!
Minulla on heille asiaa!
Me ei mennä minnekään!
14. lisäys ei pysty koskaan tekemään sitä työtä,
joka meidän on tehtävä yksilöinä,
elääksemme arvojemme mukaisesti.
Ja ellei meillä ole arvoja, jotka sitoutuvat tasa-arvoon,
14. lisäys jää periaatteeksi ja mahdollisuudeksi,
mutta se ei yksin takaa tasa-arvoa tässä maassa.
Perustuslaki on elävä asiakirja. Se kuuluu kansalle.
Meillä on valta jatkaa painostusta,
varmistaa, että tuomioistuimet ymmärtävät sen samoin kuin me.
14:nnen lisäyksen merkitys ratkaistaan kaduilla.
Se on Frederick Douglassin kaltaisten ansiota.
Kansalaisoikeusliikkeen ansiota.
Kiitos heidän toimiensa mahdollisuuksien ovet aukenivat -
eivät vain mustille, vaan kaikille amerikkalaisille.
Niistä ovista marssivat naiset,
latinot marssivat niistä ovista,
Amerikan aasialaiset, Amerikan homoseksuaalit,
Amerikan vammaiset, he kaikki kulkivat niistä ovista.
Aktivistien on tunnettava laki ja historia,
on tunnettava perustuslaki,
koska niihin asioihin me yritämme saada muutosta.
OLEMME KAIKKIALLA
Tavoitteeni ja toiveeni on, että ihmiset -
puhuisivat 2:sta lisäyksestä. Pikkulapsetkin tietävät 1:stä lisäyksestä.
Toivon, että ihmiset puhuisivat 14:nnen lisäyksen oikeuksistaan.
Olisi hienoa kuulla: "Tuo rikkoo 14:nnen lisäyksen oikeuksiani."
"Kehotan sinua kuuntelemaan sydäntäsi -
ja puolustamaan sitä, mihin todella uskot.
Olen elämässäni tehnyt kaikkeni osoittaakseni, että rauha -
rakkaus ja väkivallattomuus on se hienompi tie.
Nyt on sinun vuorosi antaa vapauden soida.
Kun historioitsijat kirjoittavat 2000-luvun tarinan,
antakaa heidän sanoa, että teidän sukupolvenne -
pani vihdoin pisteen vihan raskaalle taakalle.
Tavallinenkin visionääri voi pelastaa Amerikan sielun -
hankkiutumalla hyvään pulaan,
välttämättömään pulaan."
Maahanmuuttajille suuri voitto,
kun korkein oikeus kumosi Trumpin yrityksen -
lakkauttaa niin sanottu DACA-laki,
joka suojelee lähes 700 000 maahanmuuttajaa karkotukselta.
Taistelunne osoittaa, että Amerikalla ja amerikkalaisilla on toivoa.
Älä koskaan menetä toivoasi. Älä koskaan menetä paloasi.
Meidän ei tarvitse aina odottaa valtaapitäviltä oikeuksiamme.
Voimme vaatia omia oikeuksiamme.
Korkein oikeus teki tänään historiallisen päätöksen,
kun se kielsi työsyrjinnän -
seksuaalisen suuntautumisen tai transsukupuolisuuden perusteella.
Aimee Stephensin tapaus.
Hän työskenteli hautaustoimistossa, tuli kaapista,
alkoi esiintyä naisena ja sai potkut.
Älä anna muiden sanoa, mikä sinun pitäisi olla tai mikä olet.
Niin kauan kuin jatkamme pelon ja vihan politiikkaa,
meistä ei koskaan tule suuri siten kuin oli tarkoitettu.
Emme koskaan voi täyttää perustuslain lupausta.
Mutta jos hylkäämme pelon ja vihan politiikan,
jos aidosti omaksumme sen 14:nnen lisäyksen toivon,
jos hyväksymme 14:nnen lisäyksen haasteen -
olla oikeasti suuri maa, jossa kaikki ovat tasa-arvoisia,
jossa kaikkien ihmisarvoa ja oikeuksia suojellaan ja kunnioitetaan,
sitten Amerikasta tulee vielä suuri.
Koko tämän matkan -
olemme nähneet uhrauksia, joita aidon tasa-arvon puolesta taistelevat sankarit -
ovat tehneet ja tekevät yhä meidän kaikkien puolesta.
Tasa-arvo on sitoutumista.
Se on päivittäinen harjoitus.
Meidän on päätettävä kunnioittaa toisiamme joka ikinen päivä,
jopa ja varsinkin silloin, kun se ei ole helppoa.
Meidän on päätettävä, olemmeko valmiita tekemään kaikki tarvittava,
jotta 14:nnen lisäyksen lupaus toteutuisi.
Jos sitoudumme siihen matkaan yhdessä,
sitten, kuten Frederick Douglass kerran sanoi,
"Kunniamme kansakuntana tulee täydeksi.
Rauhamme virtaa kuin joki,
ja perustamme on ikuinen kallio."
Tekstitys: Päivi Vuoriaro