Høyesterettsdommerne er voktere av det store charteret
som har fungert som vårt lands grunnleggende styringsinstrument
i over 200 år.
Jeg ville ikke vært i dette rommet i dag…
HØYESTERETTSHØRING, 1993
…uten den målbevisste innsatsen
til menn og kvinner som holdt drømmer i live.
Folk som Susan B. Anthony,
Elizabeth Cady Stanton og Harriet Tubman.
Jeg står på skuldrene til de modige menneskene.
EN ORIGINAL-DOKUMENTARSERIE FRA NETFLIX
Det er nå det skjer! Rettferdigheten må tjenes.
Kvinner og menn har lik status og verdighet for loven,
og jeg synes ikke at det er noen aktivistposisjon å ta
med tanke på den riktige tolkningen
av lik beskyttelse-artikkelen i det 14. lovtillegget.
Hver generasjon i USA
må bestemme hvordan de skal virkeliggjøre løftet i det 14. lovtillegget.
Det er et konstant angrep for å ta bort de hardt tilkjempede rettighetene.
Forplantningsrettigheter, kontroll over det,
er avgjørende for kvinners likeverdige statsborgerskap.
Du spør meg om lik beskyttelse versus individuell autonomi,
og svaret er at det er begge deler.
Vi går ikke tilbake.
Tilgang til abort kan tas bort i USA.
-Det er en verden vi kanskje går inn i. -Det er en parodi på rettferdighet.
Min kropp, mitt valg!
Hvis det skjer, vil det vise en begrensning i det 14. lovtillegget
som vi ikke har regnet med.
Staten som kontrollerer kvinnen,
den både nekter henne full autonomi
og full likhet med menn.
HVORFOR VIL MENNENE SOM STYRER I USA KONTROLLERE KVINNERS LIV?
Å bli behandlet som en likeverdig deltaker,
denne kampen er virkelig en kamp for en mer perfekt union.
KONTROLL
De siste årene har kvinnebevegelsen
blitt oppildnet av flere angrep på kvinners likestilling og frihet,
friheten til å kontrollere egne liv,
muligheten til å ha likestilling som borgere i USA.
Og disse rettighetene ble først sikret på 70-tallet av grupper av kvinner,
som i likhet med kvinner i dag krevde likhet under det 14. lovtillegget.
Plutselig gikk tusenvis av snille damer ut i gatene
for å protestere, kreve økonomiske rettigheter og politisk makt,
akkurat som 60-tallets minoritetsbevegelser.
Hovedkravet er like rettigheter. Lik rett til å ha en jobb, å få respekt.
Det er ikke ubetydelige krav. Vi vil ha det menn har hatt i alle disse årene.
Kvinnene på 70-tallet bygger på borgerrettighetsbevegelsens strategier.
De krever at vi utvider bruken av det 14. lovtillegget
på måter landet ikke har sett før.
Men for at kvinner på 70-tallet skal få likestilling under lovtillegget,
må de få kontroll…
over livene sine, over kroppene sine, og over historien vi som amerikanere
forteller hverandre om en kvinnes plass i samfunnet.
Jeg har tre hester, tre hunder og en kone.
Vil du tenke på regningsordenen?
Nei, hun er det vakreste dyret jeg eier.
-Du eier? Jeg må gå. -Jøss!
Jeg vil ikke ha en kvinne som fast partner.
Hvis de kan gjøre jobben, greit.
Men hvis tiden går, tror jeg det vil være en fare
for politikvinnen å jobbe i radiobilen med en politibetjent.
Menn og kvinner jobber sammen i dette samfunnet. Vi har gjort det lenge.
Vi innser at det blir en kamp
for å definere likestilling på en måte både kvinner og menn forstår.
Vi er en maktbevegelse, ikke en PR-bevegelse.
Vi utfordrer maktstrukturen slik den eksisterer.
På 70-tallet prøver kvinnebevegelsen å finne den beste strategien
for å få retten til å anerkjenne at Grunnloven beskyttet kvinner.
Amerikanske kvinner vil se…
HISTORIKER
…en ny mulighet for lik beskyttelse i det 14. lovtillegget.
Jeg studerte det 14. lovtillegget med tanke på kjønn…
BORGERRETTIGHETSADVOKAT, 1963
…og ba om at lovtillegget ble brukt
med borgerrettighetspresedensene
for å gjøre 14. lovtillegget tydelig anvendelig for diskriminering
grunnet kjønn.
Du vet kanskje ikke hvem denne personen er.
Hun heter Pauli Murray,
og hun er en av de mest briljante juristene i sin tid.
Hun er en viktig person i kvinnebevegelsen og en pioner på dette området,
men hun får sjelden heder.
Så jeg vil løfte henne opp.
Barnebarn av en slave, oldebarn av en slaveeier,
ekstraordinær advokat.
Samme hvilken tråd du følger i historien om borgerrettighetskampen
fra 1940- til 1970-tallet, virker det som om alt fører tilbake til Pauli.
Murray vokste opp i Jim Crow-staten Nord-Carolina og lever etter et motto:
"Ikke bli sint, bli smart."
Hun nekter å gi opp setet sitt på en buss 15 år før Rosa Parks.
Hennes juridiske argumenter om det 14. lovtillegget som student på Howard
når Thurgood Marshall,
som bruker dem for å vinne i Brown versus utdanningsrådet.
Men Pauli Murray stopper ikke med likestilling for svarte med hvite.
Hun tror at det 14. lovtillegget kan utvides
for å gi kvinner full likestilling med menn.
Hun hevder at kjønnsdiskriminering
ligner på rasebasert diskriminering.
Mye på grunn av Pauli Murrays briljans,
med det rammeverket, ble muligheten for en renessanse
for det 14. lovtillegget til.
Frigjør søstrene våre!
Du hadde kvinnebevegelsen som kom etter borgerrettighetsbevegelsen.
Du hadde sosiale forandringer, sosial uro,
og du hadde et øyeblikk der det var tid for forandring.
Vi vil at det 14. lovtillegget skal gjelde kvinner.
Så hvordan kom vi hit?
Er det ikke gitt at kvinner er en del av Grunnloven?
Det viser seg at denne kampen går tilbake til før det 14. lovtillegget ble skapt,
til grunnleggelsen av landet vårt.
GRUNNLEGGELSEN AV USA, 1776
Folk sier at "Grunnloven sier det eller det".
Grunnloven sier egentlig ikke mye.
BILL OF RIGHTS
Grunnloven nevner ikke kvinner engang, og absolutt ikke rettighetene deres.
Abigail Adams formaner ektemannen John Adams
til å huske damene, men det gjør de ikke.
Dette skal være en regjering av "oss, folket".
Kvinner ble ikke ansett som likeverdige i lovens øyne.
Kvinner ble bare ikke regnet med.
Og det er ikke fordi de ikke spurte og snakket,
og det ikke ble hvisket.
Det var bare ikke et dokument laget for å rette opp kjønnsrelasjoner.
Da det 14. lovtillegget ble vedtatt,
var det alle tenkte på rasediskriminering.
Kvinner håper dette ikke bare er for afroamerikanernes tilstand, men for alle.
Så selv før borgerkrigen, før man tenkte på det 14. lovtillegget,
hadde kvinner agitert.
Kvinnerettighetsbevegelsen tenker på ekteskap som et kvinnelig slaveri.
Og tanken her er at kvinner ikke eier sin egen arbeidskraft eller sine egne kropper.
De håper at alle disse statusforholdene vil bli avviklet av det 14. lovtillegget.
Hvis det kan skape likhet mellom svarte og hvite,
hvorfor kan det ikke skape likhet mellom kvinner og menn?
Til deres evige skuffelse, inkluderer det ikke dem.
Det 14. lovtillegget hadde et visst formål.
Det inkluderte ikke likestilling for kvinner.
Lovtillegget ga dem ikke rettigheter.
Det bevarte status quo.
Det 14. lovtillegget er opptatt av spørsmålet
om å bøte på uretten ved slaveri, og kvinner settes utenfor.
De som lagde det 14. lovtillegget var ikke feminister.
Det var en lite lovende begynnelse på kvinnekampen med tanke på lovtillegget.
Feminister var rasende.
"Kvinner har ikke vært slaver. De har ikke blitt nektet forstand.
De har ikke blitt ydmyket.
Det er ingen fordommer mot dem på grunn av deres kjønn.
Tvert imot, de blir respektert, beæret og elsket…
hvis de fortjener det."
Om man tenker på kvinners rolle i historien og måtene de var underordnet på,
så må man begynne med familiens lover.
Den gifte kvinnens juridiske stilling
sier at en mann og kvinnes juridiske identitet er ett,
og den ene er mannen.
Han dekker henne og er hennes offentlig ansikt utad for alt.
Du hadde ingen juridiske rettigheter.
Du eksisterte ikke juridisk, kunne ikke eie eiendom.
Du fikk ikke være med i juryer.
Du hadde ikke rett til å eie din egen lønn.
Du hadde ikke noe av det vi ser på som grunnleggende borgerrettigheter.
Det er menns jobb å gjøre arbeidet i offentligheten, tjene penger.
Kvinner er sjenerte. De hører hjemme i den private sfæren,
i hjemmet der de tar seg av barna.
Dette var ikke bare sosiale tabuer,
men formelle begrensninger fra institusjonene i sivilsamfunnet.
Én sfære for kvinner, den private sfæren, og én for menn.
Offentligheten, arbeidsplassen, markedet .
Kvinner gjorde likevel alt de kunne for at det 14. lovtillegget skulle gjelde dem.
BRADWELL VERSUS ILLINOIS, 1872
FORLEGGER, 1868
"Kvinner har rett til å tenke og oppføre seg som individer.
Hvis den store Faren hadde ønsket noe annet,
hadde han plassert Eva i et bur og gitt Adam nøkkelen."
Myra Bradwell er en kvinne som bor i Illinois,
og hun er gift, men vil bli advokat.
Hun tar saken med seg til Høyesterett,
argumenterer med at sedvaneretten som ville ha sagt
at vi aldri ville sett en kvinnelig advokat
er drastisk endret av det 14. lovtillegget.
Så hun hevder at et av privilegiene
det 14. lovtillegget gir, gir henne rett til å bli advokat.
Denne nye endringen som garanterte friheter for alle
betød at menn og kvinner måtte behandles likt under Grunnloven.
Og Høyesterett leser teksten i lovtillegget
og sier at det ikke er tilfelle.
Domstolen sa: "Nei, staten får lov til å diskriminere kvinner
på grunnlag av at kvinner er naturlig forskjellig fra menn,
at de er mer sjenerte."
"Mannen er, eller burde være, kvinnens beskytter og forsvarer.
Den naturlige, skikkelige sjenansen og sartheten som tilhører kvinnen
gjør det umulig for dem å ha mange sivile stillinger.
Hovedskjebnen og -oppdraget til kvinner
er å oppfylle de edle og godhjertede funksjonene som kone og mor.
Dette er Skapernes lov."
De trenger ikke å være i den offentlige sfæren
som velgere, arbeidere, som hva som helst.
Deres jobb er å være koner og mødre, det må de holde seg til.
Du ser at hele historien kollapset i denne ene oppfatningen.
Alle grunnene til at vi historisk sett
har ment at kvinner er mindre eller annerledes.
Og alle disse brukes til å avvise hennes forsøk på å kreve like rettigheter.
Hvis jeg er Myra Bradwell når jeg hører det at fordi jeg er kvinne,
så er skjebnen min bestemt,
og skjebnen min er å få barn, være kone, ta seg av hjemmet,
da blir jeg ute av meg av bekymring. Det domstolen gjør
er å skrive en dypt patriarkalsk visjon av verden
inn i Grunnloven.
De ser ut til å si: "Slik ønsket Gud å ha det."
Det er slik det er.
Og hvis vi roter det til, blir samfunnet ødelagt.
Så det blir klart at det 14. lovtillegget ikke fungerer nå.
19. LOVTILLEGG RATIFISERT, 1920
SUFFRAGETTENE VINNER
26. august 1920 ble det 19. lovtillegget offisielt ratifisert.
Kvinner fikk først stemmerett i 1920.
Så det tok en stund.
Suffragettenes seier hadde størst effekt på det svake kjønn
siden de har blitt likeverdige menn juridisk sett.
Kvinneforkjemperne mente at det 19. lovtillegget
ville bryte ned de fleste eller alle barrierene
for kvinner i offentligheten.
Allmenn stemmerett for kvinner var ansvarlig for overgangen
fra kvinnens plass i hjemmet til deres plass i solen.
Så kvinner får stemmerett,
men det får ikke Høyesterett til å revurdere tilnærmingen sin
til det 14. lovtillegget og lik beskyttelse i loven.
Når kvinner går til domstolene og siterer det 19. lovtillegget,
til støtte for å utfordre andre begrensninger,
ble de nesten alltid avvist og fortalt av domstolene:
"Det 19. lovtillegget gir dere stemmerett.
Det gir dere ingen andre spesielle rettigheter."
Det handler bare om å stemme.
Så du ber disse domstolene anerkjenne at tidene forandrer seg,
at de burde avvise gårsdagens patriarkat og omfavne likestilling mellom kjønnene.
Og de er alle gamle, hvite menn.
Gamle, hvite menn som er gjennomsyret av en bestemt levemåte.
Dette er slike ideer som kvinner hele tiden kjemper mot.
Den kjønnsdiskriminerende grunnlinjen som er skrevet inn i Grunnloven.
Logikken med at loven, staten kan beskytte kvinner
blir brukt for å rettferdiggjøre dommer som nekter kvinner
å jobbe som servitører i barer.
"Nattarbeid skader kvinnenes fysiske tilstand
og truer med å hemme deres særegne og naturlige funksjoner,
det utsetter dem for nattelivets farer."
Det blir brukt til å rettferdiggjøre beskyttende arbeidslovgiving
som begrenser antall timer kvinner kan jobbe i uken.
"De skadelige konsekvensene veier tyngre på kvinner enn menn,
med tanke på deres mer delikate organisme."
Det understreker en dobbeltmoral i loven som gjør at loven kan fortsette
med å offisielt vedta lover som undertrykker kvinner.
Her er hvor ille det ble mellom kvinner og retten.
Høyesterettsbygningen var ikke alltid der den er nå.
I 1935 lette regjeringen etter eiendom til sitt nye hjem,
og dere vil aldri tro hva de gjorde for å få den.
De beslagla hovedkvarteret til National Women's Party.
Det er et bilde av USAs regjering
som gir en sjekk til National Women's Partys advokat.
Blikket hennes sier:
"Jeg tar disse pengene. Jeg tar dem, men du vet at du tar feil.
Du vet at du tar feil."
Kanskje det er helt passende,
Høyesterett er bokstavelig talt bygget på restene av denne bevegelsen.
"I alle land du drar til,
kan graden av fremskritt aldri ble adskilt fra kvinnen.
Hvis du er i et progressivt land, er kvinnen progressiv."
Det 19. lovtillegget vil ikke skape en verden av likestilling mellom kjønnene.
Så vi må vende tilbake til det 14. lovtillegget, for hva annet…
Hvilke andre muligheter finnes?
Det 14. lovtillegget ser fint ut med lik beskyttelse-artikkelen,
den sier at stater ikke kan nekte folk lik beskyttelse.
LIK BESKYTTELSE I LOVEN
Så kvinner må stole på den ubestemmelige artikkelen
for å hevde at Grunnloven krever likhet mellom kjønnene.
Det er det kvinnene på 70-tallet står overfor når det gjelder likestilling.
Pauli Murray kjenner denne historien.
Hun vet at det 14. lovtillegget aldri har fungert for kvinner før.
Men på 50-tallet visste hun også hvor vanskelig det ville bli
å velte Jim Crow-lovene under borgerrettighetsbevegelsen,
og se hva hun klarte.
Dette er en kvinne som ikke trekker seg fra en utfordring
når hun vet at hun gjør det rette.
Så spørsmålet blir hvordan man får domstolen til å anerkjenne
at lik beskyttelse-artikkelen kan gjelde kjønn på samme måte som rase.
"Det kan hevdes at akkurat slik separate skoler for negere og hvite barn
av natur ikke kan være like, så er klassifisering etter kjønn
i dag urimelig og diskriminerende."
Analogien mellom rase og kjønn blir et diskusjonstema.
"Jeg sier ikke at rase og kjønn er identisk.
Men de har visse sammenlignbare egenskaper.
Det er lignende problemer i begge gruppene,
som diskriminering i arbeidsliv og manglende myndighetsrepresentasjon."
Pauli Murray sier at hele spørsmålet om kjønn
minner om rase, for det handler om de uforanderlige egenskapene folk har
som ikke påvirker deres evne til å bidra til samfunnet,
og dette argumentet tas i bruk av ingen annen enn Ruth Bader Ginsburg.
Jeg føler at RBG fortjener en bedre introduksjon enn jeg kan gi henne.
Den notoriske RBG har blitt et så populært kulturfenomen
at den som introduserer henne burde gjøre sånn…
"Det er åpenbart at hovedmålet med det 14. lovtillegget
var å eliminere rasediskriminering,
for en persons hudfarge sier ikke noe om evnene.
På samme måte som rase er kjønn en synlig, uforanderlig egenskap
som ikke sier noe om evne."
Ruth Bader Ginsburg var en utrolig bestemt jødisk kvinne fra Brooklyn.
Hun studerte juss på Harvard som en av ni kvinner i klassen sin.
Da hun gikk ut av skolen, slet hun med å finne en dommer i landet
som vil ta en sjanse på henne, for dommerne ansetter bare ikke kvinner.
Så hun begynner å ta saker med kjønnsdiskriminering,
og det er hennes arbeid som får retten til å se nærmere
på disse lovene basert på kjønn.
"De fleste mennene i domstolene
forbandt ikke diskriminering på negativt vis med måten kvinner ble behandlet på.
De trodde virkelig at kvinner levde i den beste mulige verdenen.
Utfordringen var å undervise mennene i retten,
så de innså at det var noe galt med den verdenen."
På 1970-tallet tok kvinnesak-saksøkere disse sakene til domstoler
som var overveldende mannlige.
Ginsburg sier: "Vet dere hva?
For å få sympati og oppmerksomhet fra disse mannlige høyesterettsdommerne,
må jeg vise dem en annen person, og jeg må fortelle dem en annen historie."
Så hun velger mannlige saksøkere som blir diskriminert på grunnlag av kjønn.
I 1973, i en sak kalt Frontiero versus Richardson…
Sharon Frontiero er i militæret,
og hun får ikke husholdningsgodtgjørelse til mannen,
noe de mannlige offiserene får.
Så hun går til kontoret og sier: "Dette er merkelig, gutter."
De sier: "Det er faktisk ikke merkelig."
Hvis du var ektefelle til en mann i luftvåpenet,
fikk du automatisk ytelser.
Men om du var en mann som var gift med noen i flyvåpenet,
måtte du bevise at du var avhengig av din ektefelle.
Så dette var en mann som utfordret en kjønnslov
og sa at den brøt med lik beskyttelse i det 14. lovtillegget.
Og de vant.
Dommer Brennan skriver uttalelsen for retten,
og han begynner med å snakke om historien om rettens kjønnsavgjørelser.
"Det er sant at kvinners posisjon har forbedret seg de siste tiårene.
Men man kan ikke tvile på at kvinner fremdeles møter diskriminering
i utdanningsinstitusjonene våre, på arbeidsmarkedet
og på den politiske arenaen.
Nasjonen har hatt en lang og uheldig historie med kjønnsdiskriminering.
Tradisjonelt ble diskriminering av kvinner rasjonalisert med romantisk paternalisme,
som ikke satte kvinner på en pidestall, men i et bur.
Med tanke på dette, kan vi konkludere med at klassifiseringer basert på kjønn,
som klassifisering basert på rase eller nasjonal opprinnelse, er tvilsomt."
Så lik beskyttelse-artikkelen
gjør at talspersoner kan dra rundt om i landet
og si: "Dere kan ikke behandle menn og kvinner annerledes uten grunn.
I de fleste saker har de rett til å bli behandlet likt."
Den tolkningen endrer lovens ansikt på en dramatisk måte.
Det den ikke gjør er å håndtere de mange situasjonene
der menn og kvinner ikke er det vi kaller likt stilt.
Kvinners likestilling er knyttet
til en kvinnes evne til å kontrollere egen kropp.
Men domstolene på denne tiden og i flere tiår før det ser det ikke slik.
For å få forplantningsrettigheter under det 14. lovtillegget,
trenger kvinner en helt ny juridisk strategi.
Det 14. lovtillegget har blitt sitert igjen og igjen
i en rekke saker om forplantningsrettigheter.
Den mest notoriske er kanskje Buck versus Bell,
da staten Virginia steriliserer,
med andre ord opererer Carrie Buck kirurgisk og binder rørene hennes.
Hun saksøker og sier at hun nektes rettighetene sine,
for det ble gjort uten hennes samtykke.
Og det Høyesterett bestemmer
i en slags nedlatende idé som aldri blir gammel,
er at kvinnenes reproduksjon er deres eneste funksjon
og noe som staten derfor har rett til å styre og kontrollere.
Dette skjer samtidig som Virginia vedtar loven om rasemessig integritet.
Den er skrevet av Virginia eugenikkråd,
den skal bevare det beste fra den hvite rase.
Den forbyr hvite folk å gifte seg med folk fra andre raser.
Det er en eugenikklov.
Hvis du ikke var velstående, hvit, gift, hadde eiendom,
så hadde du sikkert problematiske gener, i følge datidens eugenikk,
noe som antydet at du ikke skulle få reprodusere deg.
Den berømte høyesterettsdommeren Oliver Wendell Holmes
skriver dommen i Buck versus Bell,
og han sier at staten Virginia har rett til
å foreskrive steriliseringen av de evneveike…
Og det er en sjokkerende oppfatning i sin ubarmhjertighet.
"Tre generasjoner av imbesiler er nok."
Det er vanskelig å høre selv nå.
Det bryter ikke med Carrie Bucks rettssikkerhet,
og Høyesterett sier at staten har rett til å gjøre det.
Det bryter ikke med det 14. lovtillegget.
Hvorfor mener så mange menn at kvinner må kontrolleres og beskyttes?
Fordi kvinner ble sett på som eiendom. Eiendom kan ikke beskytte seg selv.
En sjeselong kan ikke kjempe mot en tyv. En unnskyldning menn baserer på biologi.
Menn ser på kvinner som mindre og derfor svakere.
Svake sinn, skjøre kropper.
For lenge var det meste arbeidet utenfor hjemmet tungt arbeid.
Mannen kunne si at han var fysisk sterkere. Det var det.
Men på 1920-tallet begynner det å endre seg. Hvorfor?
Teknologi.
Og idet teknologien utvikler seg, er ikke arbeidet lenger basert på styrke.
Så mannens unnskyldning for dominans er borte.
Du kan ikke kalle en dame din eiendom om hun jobber på tekstilfabrikken.
En sjeselong kan ikke gjøre det.
Så den industrielle revolusjonen innleder en nedtelling til likestilling,
praktisk, for nå jobber alle etter klokka, og det fortsetter bare.
Telefon, skrivemaskiner, datamaskiner.
Ja, mange av de første dataingeniørene var kvinner.
Og det viktigste teknologiske fremskrittet av alle er prevensjon.
Før prevensjonen var kvinner forventet å bære rundt ti barn.
Ti!
Jeg besvimer nesten av å tenke på det. Kan noen gi meg en sjeselong?
Så du ser at når kvinner kan velge om og når de vil ha barn,
så ligger veien til likestilling klar.
GRISWOLD VERSUS CONNECTICUT, 1965
I Connecticut var det en lov som forbød bruk av p-piller,
og den loven hadde vært planlagt siden sent på 1800-tallet.
Estelle Griswold blir administrerende direktør
for familieplanleggingsforbundet i Connecticut,
og hun er energisk og klar for å gå til krig
for å fjerne loven.
Så hun åpner en fødselskontrollklinikk, og hun blir med en gang veldig høyrøstet.
Hun deler ut flygeblad.
Vil du ha et pessar eller p-piller?
Du får dem her.
Vi råder, distribuerer, bryter loven.
Hun prøver å bli arrestert.
Jeg synes det er tydelig at loven ikke kan håndheves.
Vi fortsetter, kanskje ulovlig,
men vi fortsetter med utdannings- og henvisningsprogrammet.
Heldigvis får hun innfridd ønsket noen dager senere,
og Griswold vs. Connecticut er på vei til Høyesterett.
Vi hevder at lovens diskriminerende natur
utgjør en berøvelse av beskyttelse mot invasjon av privatliv
i ekteskapsforholdet.
Retten, med dommer William O. Douglas som skriver for flertallet,
henger seg på logikken i ekteskapsprivatliv.
"Ville vi latt politiet lete i de hellige hjørnene av ekteskapelige soverom
etter tegn på prevensjonsmidler?"
Og den visjonen, storebror i ditt ekteskapelige soverom,
var det som motiverte retten til å si at staten ikke kan gjøre dette.
Her ble retten til privatliv født.
Dommer Douglas har skrevet flere bøker, reist mer,
gått flere fotturer enn noen dommer.
Han har også giftet seg mer. Hans nåværende kone er Cathleen Heffernan.
Da de giftet seg var hun 23 år gammel. Han var 67.
Det er Douglas' fjerde ekteskap, de tre siste med mye yngre kvinner.
Kongressmedlemmer har holdt indignerte taler om dette.
Douglas svarer at privatlivet hans er hans sak.
Det er nok ikke overraskende at Douglas
talte for ekteskapelig privatliv på det tidspunktet.
Jeg tror han er i sitt tredje ekteskap. Så han tror på ekteskapelig privatliv.
Han vet mye om det.
Problemet for Douglas er at på ingen steder i Grunnloven er denne forståelsen
av rett til privatliv spesifisert.
Douglas begynner å tenke på ideen,
og bemerker at konseptet om privatliv må være med i Grunnloven,
ellers gir ikke de andre grunnlovsfestede rettighetene mening.
Det tredje lovtillegget, som forbyr innkvartering av soldater i hjemmet,
det gir ingen mening om du ikke har en forventning
om at individer har privatliv i sine hjem.
Så Høyesterett knytter retten til privatliv
til artikkelen om rettferdig rettergang i 14.
Det er viktig, for det er det kvinnerettsforkjempere
har kjempet for og vil fortsette å kjempe for.
Og denne nye ideen om privatliv skal snart brukes på en helt ny måte.
Første inn nummer 70-18, Roe mot Wade.
Norma Jean McCorvey.
Hun går til en lege for å ta abort, han sier at det ikke går an i Texas.
Det er en forbrytelse.
Hun får en advokat som tar saken
og saksøker staten Texas for brudd på hennes rett til privatliv,
basert på det 14. lovtillegget.
Retten har tidligere sagt at hvis rett til privatliv skal bety noe,
så er det individets rett til å bestemme over seg selv.
Jane Roes påstand var at en kvinne har rett til abort under hele svangerskapet.
Høyesterett så at det var en konflikt
mellom kvinnens interesser i å kontrollere forplantningsvalg
og fosterets interesser.
Og fosteret kan selvsagt ikke hevde seg, så staten passer på det på dets vegne.
Vi ber ikke retten om å bestemme at abort er bra.
Vi er her for å kjempe for at avgjørelsen om hvorvidt en bestemt kvinne
vil fortsette eller avslutte en graviditet,
skal være en avgjørelse som tas av den personen.
God kveld. I en milepældom
legaliserte Høyesterett i dag abort.
Flertallet sa at avgjørelsen om å avslutte en graviditet
tilhører kvinnen og legen hennes, ikke myndighetene.
ARTIKKEL XIV
Ideen om frihet er avgjørende.
LIV, FRIHET ELLER EIENDOM
Det er ikke åpenbart at det 14. lovtillegget inkluderer retten til abort.
Det er en prosess.
Logikken med privatliv som først ble kunngjort i Griswold, blir utvidet.
Og Høyesterett sier: "Jeg vet ikke når livet begynner."
Retten sier at ingen kan finne ut av det. Så det retten sier er:
"Vi gir dere rett til privatliv tidlig i svangerskapet.
Dere kan kontrollere kroppene deres da, men senere
får staten kontrollere kroppene deres."
Så man går fra prevensjonsmidler for gifte par
til retten til å velge om man vil ta abort eller ikke.
Ting viser seg ett steg av gangen.
Det er kanskje ikke åpenbart som en vei, men det er prosessen med statsrett.
Det var en ekstraordinær hendelse.
PRESIDENT, FAMILIEPLANLEGGING
Og jeg tror 22. januar 1973 blir historisk.
BRØD OG ROSER
Kombinasjonen av tilgang til prevensjon og tilgang til abort
forvandler kvinners liv.
I perioden etter Griswold og Roe, begynner flere kvinner å fullføre college,
flere går på universitetet og blir med i arbeidsstyrken.
STEM
Kontroll over forplantningen er helt essensielt
for kvinner som deltar i nasjonens økonomiske liv som likeverdige borgere.
Så vi har gått fra regjeringen som kontrollerer alle aspekter av kvinners liv
til at de begynner å beskytte kvinners frihet.
Men føler alle kvinner disse gevinstene?
Svarte kvinner skulle ikke protestere og marsjere med de hvite kvinnene.
HISTORIKER
STEMMERETTSBEVEGELSEN, 1919
Eller hvis du marsjerer med oss, må du marsjere bakerst.
Stemmerettsbevegelsen prioriterer kjønnsspørsmålet,
de ser ikke rasespørsmålet så tydelig og vil ikke føre de to sakene sammen.
Vi kommer til saken deres senere.
Hvis vi får vinne vår greie, kommer vi til deres, for deres greie står i veien.
Det tar for lang tid.
Vi kommer aldri dit hvis vi fortsetter å tenke på alle problemene deres.
Svarte kvinner lever i krysningen, som vi sier…
HISTORIKER
…mellom problemet med kjønn og problemet med rase.
Interseksjonalitet er et begrep som ikke er nytt,
men utformingen ble gitt til oss av en svart juridisk lærd
ved navn Kimberlé Crenshaw.
Jeg tror ikke det er tilfeldig at mange blir kjent med det nå,
for det ble skapt av en svart kvinne.
Interseksjonalitet kom umiddelbart fra en sak jeg leste for mange år siden
da afroamerikanske kvinner prøvde å gå til søksmål
grunnet ansettelsesdiskriminering,
og innlegget deres ble avvist av retten som hørte kravet,
for afroamerikanske menn ble ansatt og forfremmet
og hvite kvinner ble ansatt og forfremmet.
Så retten sa de ikke kan bevise rasediskriminering,
for firmaet gjorde det bra med tanke på svarte, men det er bare menn.
Og de kan ikke bevise kjønnsdiskriminering,
for firmaet ansatte og forfremmet kvinner, om enn hvite.
Så problemet var at svarte kvinner ikke kunne komme med krav på egen hånd,
delvis fordi retten ikke så samspillet mellom rasisme og sexisme
mange ganger skaper en annen opplevelse for svarte kvinner.
Og det er ikke bare at min undertrykkelse er dobbel.
Det er faktisk at i den krysningen
er det visse stereotyper, motiver og vanskeligheter
kun svarte kvinner møter.
Når Serena er lidenskapelig i en tenniskamp
eller Michelle Obama er lidenskapelig når hun holder tale,
blir vi kalt "den sinte, svarte damen".
Folk som har to eller flere undertrykte identiteter,
som urfolkskvinner, stillehavsøykvinner og latinaer har,
de opplever ikke bare summen av undertrykkelsen,
men ulike typer undertrykkelse.
Og hvis du har noen som har mer enn to av de identitetene,
en farget transkvinne, for eksempel,
da krysses flere systemer i livet hennes for å skape en unik type undertrykkelse.
Jeg har personlig to problemer, to problemer som er innebygd.
Jeg må alltid være opptatt av, ikke teoretisk,
men jeg må være involvert i
og nødvendigvis opptatt av rasefrigjøring,
men jeg må også være opptatt av seksuell frigjøring,
for de to møtes i meg.
De to møtes i alle individer
som både er kvinne og medlem av en undertrykt gruppe
eller minoritetsgruppe.
Pauli Murray er symbolet på interseksjonalitet.
Hun innså at svarte kvinner møter samme rasediskriminering som svarte menn,
og samme kjønnsdiskriminering som hvite kvinner.
Hun kjempet for rettighetene til svarte kvinner i en tid da verden ikke så dem,
og slet med sin egen kjønnsidentitet og seksuelle legning.
I mye av sitt voksne liv søkte Murray testosteronbehandling, noe hun ble nektet,
hun spurte om hun var, sitat:
"Et av naturens eksperimenter, en jente som burde vært en gutt."
Pauli innså at rase- og kjønnsdiskriminering
er det samme juridisk,
at begge bryter med lik beskyttelse-artikkelen i 14.
Vi er alle likere enn vi tror.
Vi ser deg, Pauli Murray. Vi ser deg.
STEMMERETTSBEVEGELSEN, 1919
KVINNEFRIGJØRINGSBEVEGELSEN, 70-TALLET
Så du får en kvinnefrigjøringsbevegelse som eksploderer.
Og det er afroamerikanske kvinner,
amerikansk-meksikanske kvinner, asiatisk- amerikanske kvinner, urfolkskvinner,
som er med i ulike borgerrettighetsorganisasjoner
og presser for at kjønn skal bli
en betydelig del av borgerrettighetsaktivismen.
Det føles som om noe veldig spennende skjer.
Stereotypene som har holdt kvinner i hjemmet, utenfor det offentlige liv,
kvinner kjemper mot det.
Du kan være noens kone, noens mor, noens elsker.
Du kan være noens hva som helst, men ikke noen.
Vi vil ha kontroll over kroppene og skjebnene våre.
Og det er en bevegelse rundt om i USA som stiger frem som en andrebølgefeminisme.
Svarte, latinamerikanske, asiatisk- amerikanske kvinner og urfolkskvinner
føler at vi har mest grunn til å gå imot disse lovene.
Vi kan ikke gå inn i diskusjonen om prioritet,
og vi må kjempe for alle disse tingene, ikke noen av dem.
På 70-tallet, da kvinnebevegelsen styrker seg,
begynner den å fortelle en historie om et USA der alle menn og kvinner er like.
Og selv om kvinner har oppnådd noe under 14.,
er den sterkeste måten å bekrefte den historien å ratifisere et nytt lovtillegg
som vil ta likestilling offisielt inn i Grunnloven.
Problemet er at det aldri har vært
en grunnleggende forpliktelse til likestilling
skrevet inn i Grunnloven.
Vi er stebarn av det 14. lovtillegget.
Så det vi trenger er vårt eget hus.
LIKESTILLINGSLOVTILLEGG, 1970
Vi håper at dette, 50-årsdagen for at vi fikk stemmerett,
vil markere slutten på den lange kampanjen
for frigjøring av kvinner ved myndighetenes handlinger.
Vi har nå ti millioner kvinner som støtter dette tiltaket i Kongressen.
Det er ti millioner kvinner som har forent seg gjennom organisasjonene sine.
National Women's Party jobber for det 26. lovtillegget
for å garantere kvinner like rettigheter under loven.
Det lovtillegget vil gjøre kvinner til mennesker juridisk for første gang.
Vi trenger vår egen lovendring. Vi trenger et øyeblikk der samfunnet samles igjen,
som de antakelig gjorde med det 14. lovtillegget,
for å si at vi på feilaktig vis har ekskludert kvinner
fra beskyttelsene i likestilte statsborgerskap.
Det strider mot de dypeste forpliktelsene i amerikansk statsborgerskap,
og vi må fikse det.
ERA SENDT TIL AVSTEMNING I KONGRESSEN, 1971
Dette er tiden hvor vi skal få kvinner og menn
til å dele USAs storhet likt.
Det bruker mye av språket i det 14. lovtillegget som utgangspunkt,
men for kvinners likestilling,
og det gjentar at kvinner er likeverdige i loven.
Så en slags oppdatering av raserammen i det 14. lovtillegget
som gjøres anvendelig for kvinner.
Lovtillegget blir ratifisert av Kongressen og sendt
til statene for at tre fjerdedeler av dem kan vedta det,
som er nødvendig for å endre Grunnloven.
23 stater har så langt ratifisert likestillingslovtillegget i Grunnloven.
38 stater må vedta det før det blir en lov.
JA TIL ERA!
Og så beveger ERA seg over hele landet.
Kvinner organiserer seg.
Frykt må ikke avskrekke oss nå.
For likestillingstillegget representerer det høyeste amerikanske idealet:
Anerkjennelse av hvert individs verdi.
Hver kvinne og hver mann.
30 STATER RATIFISERER, 38 TRENGS, 1973
Likestillingslovtillegget kom to steg nærmere å bli en del av Grunnloven i dag.
Det ble vedtatt av Oregon og Minnesota.
Lovtillegget er vedtatt…
Vet du hva? Det går ganske bra.
Delstatsforsamlingen i Maine godkjente i dag likestillingstillegget.
Lovtillegget blir en del av Grunnloven hvis syv stater til ratifiserer det.
Og så kommer vi til de siste statene…
og tilbakeslaget.
La meg minne dere på hva som skjedde med Adam
da han lot Eva overtale ham til å bite i eplet.
Vi har et godt land og en god stat.
Hva er galt med det? Hvorfor må man alltid endre ting?
Jeg har en 16 år gammel datter her. Jeg vil ikke ha henne i militæret.
Mens dampen går opp for ERA,
begynner motstanderne å fortelle en annen historie om kvinners likestilling,
en som resonnerer med mange amerikanere.
Og den mest effektive delen?
Denne nye historien blir ikke bare fortalt av menn.
Det blir også fortalt av kvinner.
Og det er et tilbakeslag som i det minste på overflaten ledes av en kvinne.
Vi behandler ikke folk likt…
GRUNNLEGGER AV EAGLE FORUM, 1977
…og det ville vært urettferdig å gjøre det.
Kampen mot likestillingstillegget ledes av
Illinois-husmoren, seksbarnsmoren, Phyllis Schiafly.
Phyllis Schlafly fra Alton i Illinois.
Phyllis Schlafly.
Glem det.
Jeg sier bare Slemme Phyllis.
Landets lover har gitt den gifte kvinnen en fantastisk status.
For eksempel har hun lovlig rett til å bli støttet av mannen sin.
Schlafly ser ut til å ha kanalisert tiår og hundreår
med ideen om at det var bedre med beskyttelse enn likhet.
Amerikanske kvinner er den heldigste klassen som noen gang har levd.
De kan gifte seg med statens lover som sier at mannen skal støtte kona si.
ERA gir ikke kvinner noen rettighet, fordel,
mulighet du ikke har nå.
Phyllis.
Så ved å motsette seg lovtillegget, sa hun at dette ikke var det kvinner ville ha,
ikke alle kvinner. De hadde ikke noe imot kjønnsroller.
De var fornøyde med livene sine,
og lovtillegget var antifamilie, antibarn
og anti-tradisjonelle kvinneroller.
Brevene og anropene kom stort sett fra eldre, konservative kvinner.
Jeg vil at barna mine skal se opp til faren sin.
De skal vite at han er sjefen i huset, at han kan beskytte oss.
Det er det vi har ham til, derfor giftet jeg meg, for beskyttelse.
Mange kvinner sa at lovtillegget vil gjøre dem for like. De vil ikke det,
og de prøver å stoppe ratifiseringen i statene der lovtillegget
fortsatt er foran lovgiverne.
Det jeg tror er at et lovtillegg
kan føre til at kvinner mister diskriminering som favoriserer dem
og som er passende.
Det republikanske partiet trakk støtten sin i partiplattformen i valget i 1980.
Den politiske vinden hadde snudd, og til slutt manglet det tre stater.
ERA KOMMER TIL KORT VED FRISTEN, 1982
Kampen for å ratifisere likestillings- lovtillegget endte i går etter ti år.
Tilhengere av likestillingslovtillegget samlet seg ved Det hvite hus
for å sørge over lovtillegget.
Enorm seier mot utrolige odds!
Og hva med ERAs fremtid?
ERA har ingen fremtid.
En konsekvens av at ERA ikke ble ratifisert
er at vi ennå har et dokument
som ikke hevder at mannlige og kvinnelige borgere må forstås som likeverdige.
Kan du forklare sammenhengen
mellom abortsaken og likestillingslovtillegget?
Vel, først og fremst, de som kjemper for ERA og abort
er omtrent 98 % de samme folkene.
Jeg er optimistisk for USA. La meg begynne med å si at jeg føler at USA…
på 80-tallet, spesielt i dette tiåret…
TV-PREDIKANT
…opplever en moralsk og spirituell gjenfødelse.
På 1980-tallet begynner ting å se dystre ut.
Du har den nye høyresidens vekst med valget av Ronald Reagan i 1980.
Det er en kraftig motreaksjon.
Du får den nye høyresiden med alle slags suksesser
når det gjelder å fjerne noen av rettighetene
folk hadde krevd på 60- og 70-tallet.
Men saken begynner å få overtak.
100 000 marsjdeltakere som strakk seg en km gjennom Washington,
noe som representerte den største demonstrasjonen mot abort i USA.
Antallet abortbegrensninger har økt i løpet av de siste 25 årene.
I noen jurisdiksjoner er det én abortklinikk igjen,
noe som etterlater kvinner i landlige deler av stater uten noen leverandør.
Og mange som tilbyr abort gjør ikke bare det,
de gir faktisk standard helsehjelp for kvinner.
Så når en abortklinikk stenger, er det ikke bare tapet av den tjenesten,
men av grunnleggende helsetjenester. Og mange lover er vedtatt
som gjør det vanskeligere for abortleverandørene å operere, dyrere,
og planen er å vedta lover som gjør at det slutter å eksistere.
STOPP ABORT NÅ
Jeg har to døtre, de er klar over hva som skjer rundt dem.
BORGERRETTSAKTIVIST
De er politisk bevisste grunnet arbeidet mitt.
Og å kunne prøve å tilby noen løsninger, litt optimisme, er noe jeg sliter med.
Men jeg sier til dem hver dag: "Jeg vil stå opp og slåss hver dag.
Jeg vet ikke hva som vil skje, men jeg vil slåss hver dag for dere
og hver eneste lille jente i USA."
KONTROLLERT
"Det er en del av vår historie.
En trist del av vår historie, men utvilsomt en del av historien,
er at det 14. lovtillegget, det store lovtillegget som endret så mye,
ikke var ment av skaperne å skulle endre kvinnenes status.
Det tillot at et system der kvinner ikke kunne stemme fikk fortsette.
De kunne ikke sitte ved makten. Som gifte kunne de ikke ha eiendom i eget navn.
Jeg støtter likestillingslovtillegget av denne grunn.
Jeg har en datter og et barnebarn.
Jeg kjenner historien.
Jeg vil at lovgiverne i dette landet og i alle delstatene
skal stå opp og si at vi vet hva den historien var.
Vi vil si klart og tydelig at kvinner og menn er likeverdige for loven.
Jeg vil gjerne se den uttalelsen i den amerikanske Grunnloven."
UKONTROLLERBARE
Noe av det jeg tror vi forventer som amerikanere er at fremskritt er lineære.
At dårlige ting går bort og nye ting fyller dem.
Men jeg tror at de siste hundre årene viser oss at kamper får nye rammer,
og ting går i andre retninger.
Tilbakeslag kommer, fremskritt gjøres.
Det er en rotete, stadig skiftende situasjon.
Og for meg er kampen like stor som den var for 100 år siden.
Den er bare annerledes.
Jeg tror vi må slutte å tenke på domstolene som riddere som redder kvinner.
Hvis du bryr deg om forplantningsrettigheter,
kommer den mest restriktive abortlovgivningen fra restriktive stater.
Jeg måtte stå foran en dommer
så han kunne avgjøre om jeg var moden nok til å ta abort.
Min rett til abort var opp til en annens syn på meg og fremtiden min.
Det var en lang, utmattende prøvelse, og enda mer latterlig
fordi jeg ikke måtte gjøre det da jeg fikk datteren min 15 år gammel.
Hvorfor fokuserer vi ikke mer på å få kvinner til å stille i delstatsvalg?
Vi bør være mer proaktive med å sørge for at slike restriktive lover
ikke kommer fra delstatsforsamlinger.
Ja betyr ja, og nei betyr nei!
Me Too antyder at det vi har gjort med loven
har vært utilstrekkelig.
Det var aldri greit å ikke ha samtykke.
Men Me Too har gitt vern for folk…
ME TOO-GRUNNLEGGER
…for å si: "Det er ikke greit."
Stopp volden, stopp voldtekten!
Me Too-bevegelsen skaper oppmerksomhet rundt lovens mangler
og krever løsninger, men utenfor loven.
Me Too skjer innen sosiale medier.
Det skjer ikke i loven i det hele tatt.
Hvorfor vil ikke menn gi kvinner like rettigheter?
Fordi menn også har levd i patriarkatet.
Å spørre noen "kan du gi meg litt av makten din",
det er de vi spør menn om,
og de svarer: "Jeg vet ikke om jeg vil dele den.
Hva skal du gjøre med makten?" Og jeg håper at jeg kan forsikre menn
om at jeg lover at når vi får makt, vil vi forbedre alles liv.
-Kroppen hennes, hennes valg! -Kroppen min, mitt valg!
Hvis du ikke kan kontrollere kroppen fra huden inn,
da kan du ikke kontrollere den fra huden ut,
du kan ikke kontrollere livet ditt.
Dette er en kvinnemarsj.
Og denne kvinnemarsjen representerer løftet om feminisme,
og inkluderende og interseksjonell feminisme
som ber alle om å bli med i motstanden mot rasisme,
islamofobi, antisemittisme, kvinnehat.
Jeg står her foran dere som ikke-unnskyldende muslimsk amerikaner,
ikke-unnskyldende palestinsk-amerikaner.
Hvis du vil vite at du går den riktige veien,
følg fargede kvinner, søstre og brødre.
Vi vet hvor vi må gå, og vi vet hvor rettferdighet er,
for når vi kjemper for rettferdighet,
kjemper vi for det for alle mennesker, for alle lokalsamfunnene våre.
Virginia ble i dag den avgjørende 38. staten
som ratifiserer likestillingslovtillegget fra 1972,
som hindrer diskriminering på grunnlag av kjønn.
Å vite at kvinner blir inkludert i Grunnloven i løpet av min levetid,
det ville vært et stolt øyeblikk. Det har vært en tiår lang kamp for ERA.
Og at jeg kjenner mange av kvinnene, mange av dem eldre nå,
som har kjempet for det og ser resultatet av innsatsen,
det hadde vært så vakkert og inspirerende.
Og det er også en gave vi gir til generasjoner av kvinner som kommer.
Å få ERA inn i Grunnloven
ville være et utrolig fremskritt i vår nasjonale likestillingshistorie.
Det er den naturlige fortsettelsen av 14.,
for kvinner ber ikke om kontroll over hverandre,
absolutt ikke kontroll over menn,
men bare kontroll over sine egne liv.
Mange amerikaneres motstand mot likestilling
er delvis definert av tradisjonelle ekteskapsroller,
ideen om at en mann vil definere en kvinnes liv for henne.
Men etter at kvinner fikk rettigheter, har vår forståelse av ekteskap endret seg,
og den fortsetter å endre seg.
Den utvidede definisjonen av ekteskap fører til en annen 14. lovtillegg-kamp,
en som viser at 14. kan være en enda større kraft for inkludering,
og til og med kjærlighet.
Tekst: Knut Normann