EN ORIGINAL-DOKUMENTARSERIE FRA NETFLIX
Betjent Darren Wilson vil ikke bli siktet for Michael Browns død.
Folkemengden har vokst. Intensiteten har også vokst.
Men det har vært fredelig, og politiet håper det fortsetter.
Tirsdag var første dag jeg ble utsatt for tåregass.
Ikke den siste, men den første i Ferguson.
BORGERRETTIGHETSAKTIVIST
-Du var midt i demonstrasjonen. Hva så du? -Jeg så mye.
Jeg så hovedsakelig et miljø i dyp sorg og angst.
Opp med hendene! Ikke skyt!
Det man ropte på gata var: "Opp med hendende, ikke skyt."
For vi ble fortalt at Michael Brown hadde hendene i været da Wilson skjøt ham.
Det vi ser er systemisk urett.
Dr. King sa til en annen journalist at opptøyer er de uhørtes språk.
Jeg er lei av det.
IKKE SKYT
Opp med hendene, ikke skyt! Black Lives Matter!
Vi tar demonstrasjonene nå, som er modellert etter fortidens demonstrasjoner,
og kaller dem rotete, utålmodige, uten å huske hvor vi fikk strategien fra.
Dr. King snakket ikke om å ha mer enn noen andre.
Han snakket om at vi får det vi fortjener.
Vi fortjener de umistelige rettighetene dere lovet oss.
Når marginaliserte mennesker har motet
til å kjempe for det som er rettferdig, blir vi bedt om å vente.
Vent, senke tempoet…
Og jeg spør folk: "Hvordan vil du at vi skal stå opp for våre rettigheter?"
Du vil ikke at vi skal protestere i våre egne gater.
Du vil ikke at vi skal avbryte fotballkamper.
Du vil ikke at vi skal blokkere trafikken, motorveier.
Du vil ikke at vi skal stå opp for våre rettigheter, og heller ikke knele for dem.
Det er bokstavelig talt ingen akseptabel protest
hvis du bare vil be meg om å vente.
VENT
I 1863 undertegnet president Lincoln frigjøringsproklamasjonen,
og frigjorde alle slaver i sør.
I 1868 ble det 14. lovtillegget ratifisert.
Alle amerikanske borgere er nå like under loven.
Så teknisk sett er svarte amerikanere fullverdige borgere.
Men det er ikke det som skjer.
Så sent som på 50-tallet, hver gang svarte amerikanere
krever rettighetene sine under det 14. lovtillegget, for rettssikkerhet,
lik beskyttelse, fremskritt, blir de bedt om å vente.
Vel, vente til når?
FRIGJØRING TRER I KRAFT, 1. JANUAR 1863
Hvis noen gir deg et løfte,
og de 100 år senere fortsatt ikke har holdt det…
det kan bli frustrerende.
Vi vil ha alle våre rettigheter. Vi vil ha dem her og vi vil ha dem nå.
FARGET VENTEROM
Så hvordan kom vi hit? Her er det som skjedde.
Myndighetene i sør prøvde å finne ut
hvordan man kommer seg rundt lovtillegget,
og det mest vellykkede forsøket var å ta ideen om lik beskyttelse
og vri den til adskilt, men lik.
"Greit, vi blir like, men adskilte."
Og istedenfor å forsvare ordene i det 14. lovtillegget,
er Høyesterett enig med myndighetene i sør.
Og det er sånn vi får Jim Crow-æraen.
FARGET
Det finnes selvsagt ikke noe "adskilt og lik".
Det fantes aldri, men det er fiksjonen som gjorde at hvite i sør kunne
innføre et rigid rasekastesystem, en form for lovlig apartheid.
"ADSKILTE, MEN LIKE" (1896-1954)
Marginaliserte svarte levde nesten som slaver.
Kunne ikke spise på de samme restaurantene. Ikke se de samme filmene.
FORFATTER
Hotell, tog, offentlige venterom…
Mange av de gode jobbene var i fabrikkene. Svarte fikk ikke jobbe der.
AKTIVIST
Svarte mennesker lider av økonomisk ulikhet,
begrensede muligheter til å få jobbene de vil overleve og trives med.
HISTORIKER
Folk i sør prøver å gjenopprette optikken og dynamikken i slaveriet.
De underbygger historien om raseforskjeller.
Mange hvite her sier dette, at selv verdens dummeste bonde…
ADVOKAT, 1961
…vet at hvis han har hvite og svarte kyllinger,
gjør de svarte det bedre om de er i én gård,
mens de hvite gjør det bedre om de er i en annen gård.
Begge gjør det bedre slik.
Vi kjenner tegnene på Jim Crow, drikkefontenene, toalettene, bassengene,
men man kunne se konsekvensene over hele USA.
Jeg føler ikke at de bør undertrykkes, men jeg flyttet hit…
En av hovedårsakene var fordi det var et hvitt samfunn.
Tiår med konstant trussel om vold, med forfalne skoler,
færre jobbmuligheter, færre lån og færre hjem,
betød at afroamerikanere ikke kunne bygge rikdommen som trengtes
for å klatre økonomisk.
Denne levemåten er en del av oss.
Jo mer de prøver å tvinge oss til å gjøre noe,
desto verre blir reaksjonen.
Så segregasjon handlet ikke bare om drikkefontener.
Det var et bur, og det hvite USA ville ikke overlevere nøkkelen.
Det 14. lovtillegget hadde blitt knust, ødelagt.
Tanken på at vi alle var borgere, at vi alle var likeverdige foran loven,
inntok baksetet for å reflektere ideen om at afroamerikanere
ikke har rett til å forvente likebehandling.
Svarte amerikanere er skuffet over bruddet på løftet i det 14. lovtillegget.
HISTORIKER
Forestillingen om likhet, om rettighetene i det 14. lovtillegget,
tok aldri form.
Vi trengte å skjerpe det 14. lovtillegget.
FARGET INNGANG
Thurgood Marshall, barnebarn av en slave,
den første negeren som tjenestegjorde i Høyesterett,
tar på seg kappen med hjelp fra sin kone.
Marshall er kjempebra, og han er selvsikker og arrogant.
En ekstraordinær mann.
"Det 14. lovtillegget og det store idealet om likhet under loven
har ikke betydd mer enn etterfølgende generasjoner ville det skulle bety.
Det som er viktig nå er en ny type aktivisme,
en aktivisme i jakten på rettferdighet."
Thurgood Marshall kommer fra en segregert stat.
Likevel skaper han etter hvert historie som første svarte høyesterettsdommer.
Hans reise avhenger delvis av en av arvene fra rekonstruksjonen
og det 14. lovtillegget.
Svarte colleger.
Han er oppvokst i West Baltimore,
men han kan ikke søke på juss på University of Maryland
fordi de ikke godtar svarte.
Det er derfor Marshall ender opp på juss på Howard.
Prodekan på Howard er Charles Hamilton Houston,
trolig 1900-tallets dyktigste advokat.
Han begynner å veilede og utvikle en gruppe unge afroamerikanske advokater.
Han indoktrinerer dem til ideen
om at deres jobb som unge, svarte advokater er å søke rettferdighet.
Houston og Marshall begynte med å knuse grunnlaget for "adskilt, men lik",
og vant sak etter sak i Høyesterett.
De utfordrer segregasjon på University of Missouri, og vinner saken.
Og de fortsetter å jobbe gjennom systemet, utfordrer segregasjon i høyere utdanning.
Universiteter, farmasiutdanninger, jussutdanninger.
Men hele tiden fokuserer de på å utfordre segregasjon i barnehager og skoler.
Dette er Larry. Dette er Larrys skole.
Store bygninger, store plasser…
Og dette er Tad. Han bor også i Clarksdale.
Dette er Tads skole.
Den er overfylt, falleferdig.
En av de viktigste hindringene for å utfordre segregasjonen
var denne ideen om at det ikke var noen skade ved det
annet enn det svarte følte.
Mange fortsatte med fiksjonen om at svarte vil være med svarte
og vi vil være med våre, og så lenge det er likt, hva er skaden?
Hva er problemet med at vi er adskilt?
Vel, segregasjon var og er en måte et samfunn forteller…
PSYKOLOG/BORGERRETTIGHETSLEDER
…en gruppe mennesker at de er underlegne på.
For å bevise for Høyesterett at adskilt aldri kan være likt,
må Thurgood Marshall vise segregasjonens emosjonelle tyngde.
Han går til dukketesten.
På 1940-tallet viser psykologene Kenneth og Mamie Clark
barn to identiske dukker, bortsett fra at én er hvit og én er svart.
De stilte ett enkelt spørsmål:
"Hvilken dukke er slem? Hvilken er snill?
De fleste barn, svarte og hvite,
sier at den hvite dukken er snill og den svarte dukken slem.
Det er det barn føler.
Dette er hvor fort og dypt segregasjon innprenter rasisme i barns sinn.
Disse barna så på seg selv som mindreverdige.
De aksepterte underlegenheten som en del av virkeligheten.
Det gjorde meg, selv som forsker…
opprørt.
Thurgood Marshall hevdet at for å vise bruddet på det 14. lovtillegget,
så trengte du dette beviset på de skadelige effektene av segregasjon.
Kenneth og Mamie Clark
har vist at segregasjon sender et budskap om underlegenhet.
Svarte skolebarn internerer budskapet om hvitt overherredømme.
Marshall, og nå teamet hans, er klare for å ta saken som utfordrer segregasjon
i barnehager og skoler.
BROWN MOT SKOLESTYRET
"Enhver segregasjon som er ment
å bli satt opp etter klasse- eller kastelover
er i seg selv et brudd på det 14. lovtillegget."
Nå er retten klar til å se på den sosiale betydningen av vedtekter
som krever at svarte og hvite går på ulike skoler.
Hva betyr det å ha svarte skoler?
Hva betyr det å ha hvite skoler?
Hva slags budskap sender det ut?
Segregasjon påvirket hjertene og sinnene til svarte skolebarn,
og undergravde deres evne til å delta i et demokrati.
Hvis Dred Scott er en av de største avgjørelsene i Høyesteretts historie,
er den eneste som kanskje er større Brown mot skolestyret.
AVGJØRELSE, 1953
"I dag er utdanning kanskje den viktigste funksjonen
til statlige og lokale myndigheter. Det er grunnlaget for borgerånd.
En slik mulighet er en rettighet,
som må gjøres tilgjengelig til alle på like vilkår.
Vi konkluderer med at innen offentlig utdanning,
hører ikke læren om adskilt, men lik hjemme noe sted.
Adskilte utdanningsfasiliteter er i seg selv ulike."
SEGREGASJON FORBYS
ENSTEMMIG AVGJØRELSE
Avgjørelsen innleder slutten på lovlig segregasjon i landet.
Den bekrefter demokrati, statsborgerskap,
Brown mot skolestyret er en revolusjon
utført av svarte advokater, hovedsakelig.
ADVOKAT
BORGERRETTIGHETSADVOKAT
De trodde at det alltid var en mulighet i loven
til å gjenerobre hva lik beskyttelse og statsborgerskap egentlig betydde.
Høyesterett begynner å innse at det er uenigheter
mellom språket i det 14. lovtillegget og det de ser i landet.
DOMSTOL FORBYR SEGREGASJON I OFFENTLIGE SKOLER
Det var mye å feire, men det var mye å bekymre seg for,
og bekymringen viste seg å stemme.
Etter Brown-avgjørelsen, sier sørstatene: "Aldri."
Reaksjonen på Brown var enorm motstand.
Det er ikke jeg som sier det, det ble kalt det, "massiv motstand".
Dere er hjertet og den urokkelige kjernen i motstanden.
De må regnes med.
Dette var et forbløffende øyeblikk her i landet.
Folk bør huske at Prince Edward County i Virginia
stengte de offentlige skolene i fem år i stedet for å integrere.
Vi har høyesterettsavgjørelsen, og vi har jurisdiksjoner
som trosser avgjørelsen.
HELHVITT COLLEGE
Så hva gjør du når selv en høyesterettsavgjørelse
ikke gir deg forandringen du er skyldig?
Venter du?
Drømmer du?
Eller bretter du opp ermene og krever dine rettigheter,
selv om det kan koste deg livet ditt?
Brown-saken, det er en kraftig ytring til folk
om at de bør kjempe.
Vanlige folk bestemmer seg for å spille en rolle.
Denne mektige grasrotbevegelsen utvikler seg.
Brown-saken ble avgjort i 1954.
Ett år senere blir Emmett Till, en 14 år gammel gutt,
drept av voksne hvite menn
fordi de hevdet han plystret på en hvit dame.
Over 10 000 mennesker går forbi kisten hans, som moren hans holdt åpen,
slik at "folk kan se hva de gjorde mot sønnen min".
Jeg er Rosa Parks. Jeg bor i Montgomery i Alabama.
I 1955 bestemte Rosa Parks seg for å ikke gi bort setet sitt på bussen,
og borgerrettighetsbevegelsen oppstår.
UT MED NIGGERE
Det har ikke vært en enkel vei fram til 60-tallet,
og det må skje et gjennombrudd.
Vi vet alle hvem Rosa Parks er. Hun er en helt.
Hun nekter å gå bak i bussen, Outkast kaller opp en sang etter henne.
Jeg telte "uh-uh-ene" og "yeah-yeah-ene", og resten var historie, ikke sant?
Jeg ville ikke vært her om det var alt.
Hun går på en buss, og bussjåføren ber henne flytte seg til bakdelen.
Han sier: "Dette er Alabama, frue. Her har vi lovene vi kaller Jim Crow."
Hun sier: "Jeg har fått nok. Jeg reiser meg ikke."
Og den enkle seismiske handlingen tenner kampen.
Alle som er enige, la det bli kjent ved å stå på føttene deres.
De oppildner de svarte i Montgomery, og kraften vokser for å fjerne Jim Crow.
Hun og mannen er utstøtte. De får ikke arbeid.
Hun flytter til Detroit, blir sekretær
og begraves under en haug av urettferdige lover.
Hun sier: "Jeg skal velte dem. Hvis sjelene våre blir frie,
skal kroppene våre bli det."
Hun har samme lidenskap som holdt henne unna bussens bakside
og etterlater et evigvarende inntrykk hun gir til oss.
LIKE
Hun ba oss aldri om å følge lyset hennes.
Alt hun har bedt om er at vi forsvarer det rette.
"Segregasjon har ødelagt negeren.
Det er noen ganger vanskelig å finne ut hva som er dypest:
De fysiske eller psykiske sårene.
Bare en neger kan forstå den sosiale spedalskheten
segregasjon påfører ham.
Hver konfrontasjon med begrensningene
er nok en emosjonell kamp i en evigvarende krig.
Vi vil fortsette å insistere på at det rette blir gjort,
for både Guds vilje og nasjonens arv taler gjennom våre ekkoskapende krav."
Etter å ha blitt leder for Montgomery-bussboikotten,
havner Martin Luther King jr. i søkelyset bare 26 år gammel.
Men selv i en ung alder, vier dr. King seg til saken.
Gi disse menneskene det vi skylder dem. og det deres gudgitte rettigheter
og grunnlovsrettigheter krever.
Og i 1963 blir hans hengivenhet satt på prøve,
for nå må han få en president til å endre mening.
God kveld, senator John F. Kennedy.
ROSA PARKS, 1955 JFKS PRESIDENTKAMPANJE, 1960
Jeg er ikke fornøyd før alle amerikanere har sine konstitusjonelle rettigheter.
Vi kan gjøre det bedre.
Da John Kennedy stilte som president i 1960,
begynte svarte å strømme til ham som deres kandidat
fordi han hadde vist medfølelse med borgerrettighetsbevegelsen.
Og da valget kom,
støttet mange av dem ham.
Men kort tid etter at han overtok, gikk Kennedy tilbake på løftene.
Sovjetunionen hadde et gjennombrudd i verdensrommet,
det fikk verden til å lure på om vi var best i vitenskap.
Alle som leser aviser og alle borgere i USA
må komme til konklusjonen at USA ikke lenger har samme image
som for et tiår eller to siden.
John Kennedy var ikke så interessert i hva som foregikk
med borgerrettighetsbevegelsen.
Spørsmålet foran oss er om frihet kan seire i neste generasjon,
eller vil kommunistene lykkes? Det er den store saken.
Kennedy fokuserte mest på den kalde krigen.
Han så på borgerrettighetsbevegelsen som en slags hindring
for USA i den kalde krigen.
De første to årene i presidentperioden skjedde det lite.
De svarte trodde virkelig at de fikk president Kennedy valgt,
og de ville at Kennedy skulle betale tilbake gjelden.
Jeg synes at tiden er inne for at USAs president
signerer en presidentordre
som forbyr segregasjon, eller erklærer det grunnlovsstridig
på grunnlag av det 14. lovtillegget.
Mer enn ti år etter at Brown ble bestemt,
gikk de fleste svarte skolebarn som ble segregert på Browns tid
fortsatt på énraseskoler.
Så det ble tydelig at dette var en pågående kamp.
Idet nasjonen nærmet seg 1963,
gikk det opp for mange at dette var et helt hundreår
siden Lincoln utstedte frigjøringsproklamasjonen.
Martin Luther King ville at Kennedy skulle utstede en andre frigjøringsproklamasjon,
som skulle forby segregasjon i hele nasjonen.
Han kunne med et enkelt pennestrøk
ha gjort opp for nektelsen av lovtilleggets beskyttelser og rettigheter.
Han spiller rollen som Frederick Douglass spilte på 1800-tallet.
Martin Luther King sier: "Du lever ikke opp til dine høyeste idealer."
Jeg må si at president Kennedy ikke har gjort nok,
og vi må minne ham på at vi valgte ham.
Det dr. King ville gjøre, var å minne amerikanerne på at
vi har sagt disse tingene før og mislyktes,
og nå er det på tide å si det igjen og lykkes.
I 1962 leverer MLK et utkast til den andre frigjøringsproklamasjonen
for å signeres av presidenten. JFK nekter å signere den.
På mange måter følte han at det var et steg for langt.
Han prøvde ikke nødvendigvis å være Lincoln.
Det er en trang til å vente,
bremse ting i kampen for forandring.
King er overbevist om at det er farlig å vente.
King har sett og følt emosjonelle og psykologiske skader ved segregasjon.
Økonomisk ulikhet.
Begrensede muligheter.
Hver dag han utsetter, hver dag borgerrettighetsaktivister utsetter,
er en dag der svarte folk lider.
Hvorfor fortsetter segregasjon etter at det er kjent ulovlig?
Hvorfor kan ikke rasistene slippe det? Det må være noe annet.
Det er slik noen hvite mennesker ser på svarte på denne tiden,
som en sosial brist.
La meg forklare med noe som kalles éndråperegelen.
I det sosiale og juridiske systemet i Jim Crow,
gjorde én dråpe svart blod en person til svart.
Hva betyr det?
Det betyr at hvite barn tenker at hvis de tar på en svart person,
vil det smitte dem.
Det betyr at hvite heller vil kaste syre i et basseng
enn å la svarte barn svømme i det.
Tenk på det. De vil heller kaste inn en ekte forurenser
enn å leve sammen med den imaginære.
Det er det én dråpe betyr.
I hjertet av det betyr det at svarthet er forurensning.
Selvfølgelig motstår hvite integrasjon, de er livredde for smitte.
Det er greien med fordommer. Det får oss til å tro noe helt falskt,
at å være svart er en sykdom, så vi ikke ser den virkelige sykdommen
samfunnet har lidd under altfor lenge.
Rasisme.
Den egentlige sykdommen er rasisme. Hva?
DET KREVER MOT! WALLACE HAR DET! HAR DU DET?
Et av ansiktene til denne motstanden mot integrasjon
er Alabamas guvernør George Wallace.
Han er villig til å angripe lovtillegget for å bevare hvitt overherredømme.
Guvernør Wallace…
reiser seg i honnør.
George Wallace var en klassisk Alabama-populist…
JUSSPROFESSOR
…noe som betød at han støttet mannen i gata så lenge han var hvit.
Sør ble angrepet av grådige profitører fra nord og føderale styrker,
så det beryktede, ulovlige 14. lovtillegget kunne vedtas.
Jeg tror det er viktig å huske at sør generelt
tok en tilnærming til det 14. lovtillegget som jeg kan oppsummere slik:
Føderale myndigheter kan ikke si hva stater skal gjøre.
Jeg hørte det mye i oppveksten.
Det 14. lovtillegget var en bløff. Det var ikke gyldig.
Statene må ikke følge det.
Og jeg sier, segregasjon nå, segregasjon i morgen,
og segregasjon for alltid!
Ordrene om opphevelse av segregasjon bryter med statenes rettigheter.
Og han trakk en linje.
Det ble ingen føyelighet
med føderale ordre om å oppheve segregasjon av skoler.
Han sa at hvis en svart person ville gå på et universitet i Alabama,
så ville han stå i døren og blokkere dem.
Hver dag sto tusenvis av negre i kø for å melde seg for å stemme.
Kings organisatorer kjempet mot kontinuerlig hvit fiendtlighet.
Det dere gjør er å skremme dem,
og ved å få dem til å stå i regnet, unngå at de registrerer seg.
Og vi vil registrere oss for å stemme, for som borgere av USA
har vi rett til det.
Ikke-voldelig oppførsel skaper forstyrrelse,
for når du blir angrepet av noen, tar du imot slagene.
Du planlegger ting slik at folk som ønsker det vil angripe deg.
Ikke-voldens styrke kommer fra konfrontasjonen med urettferdighet.
Det øker motsetningen.
Du prøver å forandre ting, og de prøver å motsette seg forandring.
Dr. King snakket mye om det
at mange ville at han skulle gjenopprette orden
fordi sivil ulydighet er kaotisk,
men vi må faktisk skape en krise,
ellers vil priviligerte folk bare fortsette som før
og oppføre seg som om det ikke finnes urett.
Det er tre måter å takle urettferdighet på.
BORGERRETTIGHETSSTRATEG
Akseptere den slavisk, motstå den med våpen,
eller bruke ikke-vold.
Du store!
Bayard Rustin hadde mange talenter.
King danner en koalisjon.
Han har kontakt med andre aktivister, som Bayard Rustin.
Bayard hadde vært pasifist,
og han var en av de ledende intellektuelle i borgerrettighetsperioden.
Han er avhengig av sin kropp og ånd.
Han bruker det når alt annet slår feil.
Du har sikkert aldri hørt navnet Bayard Rustin.
Ikke bare jobbet Rustin med MLK,
han introduserte ideen om ikke-voldelig motstand for dr. King.
Så hvorfor kan vi ikke navnet hans?
Vel, fordi han var åpent homofil
i en tid da det ble regnet som en psykisk sykdom og forbrytelse.
Han ble presset til utkanten av en bevegelse han viet hele livet til.
Bayard sa en gang: "I alle miljøer trenger vi en gruppe engleaktige bråkmakere.
Vårt eneste våpen er kroppene våre,
vi må bruke dem som kjepper i hjulene deres."
Bayard Rustin var en engleaktig bråkmaker.
1963 er et veldig viktig år, for hele landet og for hele verden.
King begynner nå å få mye motstand,
for at han går for langt og for fort frem.
Ideen om at det går for langt og for fort,
men at det er 100 år etter frigjøringsproklamasjonen,
det er en desorienterende sammenstilling for ham.
For å få bevegelsen på rett spor,
må han få de føderale myndighetene til å handle.
Han vil skape en situasjon som Kennedy må reagere på.
Han vil skape en krise
ved å dra til stedet der segregasjonen står sterkest.
DIN POLITIAVDELING I BIRMINGHAM
Byen Birmingham jobber for innbyggerne på mange måter.
Ingen betyr mer enn Birmingham politiavdeling.
Bull Connors politistyrke hadde et rykte for å være veldig brutal.
Hunden stopper ikke før plikten og kommandoen er over.
Jeg ble dratt i fengsel i august.
Kjolen min var revet fordi de håndterte meg så grovt.
Birmingham ble kalt "Amerikas Johannesburg".
Hvite og svarte må være atskilt!
Det er det man har politiet for.
Svarte fikk ikke jobb i butikkene i sentrum.
Svarte folk ble ofte utsatt for vold.
Livet i Birmingham er et helvete.
Birmingham kalles "Bombing-ham",
for det er så mange dynamittangrep mot svarte familier og aktivister,
enhver svart person som hvite synes går for langt.
"Noen av mine første minner er lyden av eksploderende dynamitt.
BORGERRETTIGHETSLEDER
Terrorisme er en del av vår historie. Det er ikke noe fremmed."
Bull Connor…
var ofte på radioen og kom med uttalelser som:
"Niggere har flyttet inn i et hvitt nabolag.
Vi forventer blodsutgytelse i kveld." Og ganske riktig, det ble det.
Fargede miljøer er altfor godt kjent med hjemlig terrorisme.
Historisk, når vi kjempet for forandring, ville volden følge etter.
Ingen steder var det tydeligere enn i "Bombing-ham".
KKK bombet hjem og kirker
for å terrorisere svarte for å ha borgerrettighetsmøter.
Og ingen myndighetsorganer,
ikke politiet, hæren, nasjonalgarden, stoppet dem.
Ingenting oppildner terrorister mer enn et rettssystem som overser deres eksistens.
Birmingham er et symbol på intens motstand mot integrasjon.
Hvis vi kan få et gjennombrudd i Birmingham,
få ned segregasjonens murer, da vil det vise for hele sør
at de ikke lenger kan motstå integrasjon."
DET ER FINT Å HA DEG I BIRMINGHAM
Fortsett.
Under demonstrasjonene i Birmingham
arresterte Bull Connor folk og kastet dem i fengsel,
men demonstrasjonene ga ikke publisiteten som var nødvendig
for å sende beskjeden til John Kennedy.
Så nesten av desperasjon tar han en avgjørelse om at han må i fengsel.
Han leder marsjen,
blir arrestert,
og på dette tidspunktet er han urolig
for at kampanjen i Birmingham kanskje ikke vil lykkes.
Han leser et svar på kampanjen fra hvite religiøse ledere,
og han er veldig opprørt av det.
Han trodde at de religiøse lederne ville være en av støttekildene.
"Vi appellerer til både hvite og negere
om å følge prinsippene om lov og orden og sunn fornuft.
Vi anerkjenner utålmodigheten
hos folk som føler at håpene deres blir realisert sakte,
men vi er overbevist om at demonstrasjonene
er ukloke og kommer for tidlig."
Prestene skriver dette brevet uten å tro at de vil få mye respons.
Men i stedet får de en ikonisk beskjed som krever rettferdighet,
skrevet fra et fengsel.
"Mine kjære medprester,
mens jeg satt fengslet i Birmingham, så jeg deres nylige uttalelse
som kaller mine aktiviteter ukloke og forhastede."
Han skrev på toalettpapir, på kantene av aviser.
Fangevokteren ga ham ikke papir å skrive brevet på.
Han hadde ingen bøker. Han måtte stole på hukommelsen.
"I årevis har jeg hørt ordet 'vent'.
Det høres kjent ut for alle negere.
Når fornavnet ditt blir 'nigger',
mellomnavnet blir 'gutt', samme hvor gammel du er,
og etternavnet ditt blir 'John',
og din kone og mor aldri får den respekterte tittelen 'frue',
da vil du forstå hvorfor vi har vanskelig for å vente.
Denne ventingen…
har nesten alltid betydd 'aldri'."
Negeren kan ikke snakke på noen vilkår…
BISKOP
…mindre enn fullstendig integrasjon.
Dette er samme brev der dr. King snakker om
faren ved den "hvite moderate".
Han sa at den hvite moderate faktisk er farligere enn Ku Klux Klan-eren
fordi det er den hvite moderate som vil be deg om å vente.
Den gradvise tilnærmingen har blitt lagt tid side.
Vi er i en situasjon. Vi vet det.
Den kom for fort.
Hvite liberalere elsker ordet "vent", for å si "nei" gjør deg til rasist.
Å si "vent" får deg til å høres tålmodig, rasjonell og omtenksom ut.
Jeg tror han skriver det brevet til president Kennedy
og alle som synes det er moralsk riktig
å hevde at folk uten rettigheter skal vente på dem.
"Vi tror at vi en gang denne uken bør møte negerlederne,
Martin Luther King og noen av de andre, og snakke med dem om stegene vi vil ta."
"Problemet med King er at alle tror han er gutten vår.
Alt han gjør, alle sier at vi tok ham dit, så vi burde omringe ham godt.
King er så omdiskutert nå at jeg vil
ha inn noen sørlige guvernører, borger- mestere eller forretningsmenn først."
Han er politiker, så han er investert i å opprettholde politisk makt.
Han er også den mest innflytelsesrike av moderate hvite,
og hvis han kan overbevises om at det King gjør er riktig,
da har King vunnet en utrolig seier.
Kings brev er kraftfullt.
Han krever handling,
og han skal støtte de ordene med en radikal ny strategi.
Noe ingen, selv ikke presidenten, kan ignorere.
"Jeg var ikke en modig gutt. Jeg slåss ikke.
PROTESTDELTAKER, 13
Jeg angrep bare matteproblemer, så dette handlet ikke om mot.
Det handlet om å ha en drøm om en bedre dag."
På det tidspunktet er det tenåringer som har ønsket å delta i demonstrasjonene.
Dette er barn.
Under normale omstendigheter ville nok King ha sagt at strategien var for farlig.
Hva om en av dem blir alvorlig skadet? En av dem kan bli drept.
Men det viste desperasjonen hans på det tidspunktet.
Han trengte en seier, ikke bare for seg selv,
men for disse ungdommene.
Barnas marsj startet 2. mai 1963.
Det var noen barn så unge som syv. Hundrevis av barn ble arrestert.
De ble nå sendt i fengsel i de samme skolebussene
som satte dem av hver morgen.
De bestemte at de til tross for faren skulle delta i ikke-voldelig motstand.
De visste hva de risikerte og bestemte at det var verdt det.
Barn kom ut av kirkene og marsjerte ut i gatene,
og de var glade. Bull Connor var ikke tilfreds.
Han så på barna som skadedyr han ville bli kvitt.
Bull Connor bestemte seg for å kommandere ut hundene og brannslangene.
Tenåringer og barn.
Bøyde kropper.
Drevet ned gata av spruten fra en brannslange.
Martin Luther King var en mester i PR,
og han visste at hvit vold
kombinert med svart ikke-vold
ville tvinge et stort antall hvite mennesker i USA til å se seg i speilet.
Dette var nøyaktig svaret Martin og de andre ville provosere frem.
Det sjokkerte verden.
Det var en skam for USA.
Dette kan ikke være det det 14. lovtillegget var ment for.
Dette kan ikke være den amerikanske drømmen.
Opptoget sa noe viktig om hvem som prøvde å redde USA,
hvem som prøvde å gjøre lovtillegget meningsfullt,
og hvem som sto i veien.
Forsidene til aviser rundt om i verden
med disse bildene av politiet som angrep barn og unge.
Det fikk kaldkrigsideologien til å se latterlig ut.
Vi hevder å være frihetens nasjon mot Sovjetunionen,
men her hadde vi folk som krevde ekte frihet,
og de ble overfalt av politiet.
Den som holder makten til å virkeliggjøre den amerikanske drømmen i hendene
er en hvit person.
Kennedy-administrasjonen så på hva som foregikk i gatene
og innså at de ikke hadde vært oppmerksomme nok på raseskillet i USA.
Folk tok kontakt med presidenten i Det hvite hus for å si at det var skandaløst.
Før demonstrasjonene mente kun fem prosent av amerikanere
at borgerrettigheter var den viktigste innenrikssaken i USA.
Etter demonstrasjonene mener 50 % at borgerrettigheter er den viktigste saken.
Får jeg bare legge til at her er en av USAs store stemmer, Martin Luther King.
En viktig del av Kings strategi er det voksende TV-mediet.
Vi har sett folk risikere livet
for å publisere essays, taler og aviser i kampen for rettferdighet,
og utfordringene med å få ut et budskap.
Men for første gang får amerikanerne nå den beskjeden umiddelbart
i sine egne stuer.
Ingen sosial revolusjon kan være helt ryddig.
De ser hva som skjer med svarte amerikanere på nyhetene,
og de er vitne til urettferdighet i landet sitt,
og de vet at det må stoppe, og ingen legemliggjør den uretten mer
enn Alabamas guvernør George Wallace.
Universitet i Alabamas campus i Tuscaloosa
voktes strengt av delstatspolitiet.
Han lovet i valgkampen å selv stå i døren
for å motvirke integrasjon på det siste helhvite universitetet.
Det var en rettskjennelse som krevde at Wallace
tillot svarte studenter på University of Alabama.
Wallace var fast bestemt på å kjempe mot det.
Wallace vil gjøre det klart for Kennedy og de føderale myndighetene
at de vil motstå dette med alle midler de har til rådighet.
Så noe må skje.
Som guvernør og dommer i staten Alabama,
anser jeg det som min plikt å stå foran dere
og representere rettighetene til staten og befolkningen,
og fordømme denne ulovlige og grunnløse handlingen fra de sentrale myndighetene.
Wallace fornektet alt USA sto for.
Han nektet svarte studenters rett til lik beskyttelse
garantert i det 14. lovtillegget, noe som inkluderte fritt skolevalg.
"Det var mer enn en varm dag. Det var en farlig dag.
Ingen visste hva som kunne skje. Jeg følte ikke at jeg skulle snike meg inn.
Jeg følte ikke at jeg skulle gå inn bakdøren. Hvis Wallace sto i døren,
hadde jeg all rett til å møte ham og gå på den skolen."
Kennedy hadde ennå ikke identifisert seg med borgerrettighetsbevegelsens krav.
Å se en statlig tjenestemann som begrenser svarte folk så aktivt
overbeviser ham om at de føderale myndighetene må gripe inn.
Jeg tror Kennedy på det tidspunktet innser at Wallace har gått for langt.
Nasjonalgardetroppene ankommer midt på ettermiddagen.
President Kennedy ber Alabamas nasjonalgarde
om å tvinge Wallace til å integrere universitetet.
Nå konfronterer generalen guvernøren som representant for den føderale regjeringen.
Wallace visste at han var beseiret.
Den føderale regjeringen ville seire.
Dette er øyeblikket da guvernør George Wallace fra Alabama
gikk bort fra døren til skolebygningen.
Han ga seg, gikk bort…
og de to studentene fikk skrive seg inn.
Kennedy bestemte at han måtte på TV den kvelden.
Han fikk en åpenbaring. Han innså at dette var øyeblikket da han måtte handle.
Nå en tale fra USAs president, som snakker direkte fra Washington.
God kveld, mine landsmenn.
"Nasjonen ble grunnlagt av mennesker fra mange nasjoner og bakgrunner.
Den ble grunnlagt på prinsippet om alle menneskers likeverd.
Når jeg tenker på den talen, tenker jeg på hvordan Lincoln svarte
på borgerkrigens moralske spørsmål.
Jeg tror at du i begge tilfeller har en president som er motvillig
til å møte den moralske betydningen av det som foregår,
men som endelig blir overbevist om at de må ta igjen verden.
"Det har vært 100 års forsinkelse siden Lincoln frigjorde slavene,
men deres arvtagere og barnebarn er ikke helt frie."
De er ennå ikke frigjort fra urettferdighetens bånd.
De er ennå ikke frigjort fra sosial og økonomisk undertrykkelse.
Denne nasjonen, til tross for dens håp,
vil ikke være helt fri før alle innbyggerne er frie.
Mine medamerikanere, dette er et problem vi alle står overfor.
Det uttrykket, "våre medamerikanere",
som han gjentar om og om igjen som om han gir en preken,
er grunnen til at King påberopte seg det 14. lovtillegget.
Kennedy oppfordrer priviligerte folk
til å anerkjenne menneskeligheten og statsborgerskapet til mørkhudete folk.
Vi må behandle dem slik du vil bli behandlet.
"Hvem av oss ville vært tilfreds med å få hudfargen sin endret
og stått på hans plass?
Hvem av oss ville da vært tilfreds med rådene om tålmodighet og utsettelse?"
Gitt alt som har skjedd svarte, er tiden for venting over.
Jeg ber derfor Kongressen om å vedta lovgivning.
Han hadde endelig gjort det Martin hadde bedt ham om å gjøre
langt tilbake under jubileet for frigjøringsproklamasjonen,
da han ikke ville erklære et borgerrettighetslovforslag.
Jeg synes det er en av de dypeste talene av en president siden Lincoln.
"Nå er tiden inne for at denne nasjonen skal oppfylle løftet sitt."
Jeg tror King må ha blitt overrasket da han hørte talen,
for dette var noe Kennedy hadde blitt presset til å gjøre
av bevegelsen i sør.
Jeg ber derfor Kongressen om å vedta lovgivning
som gir alle amerikanere rett til å bli tjent i bygninger åpne for publikum.
Hotell, restauranter, teatre, butikker og lignende.
Dette virker som en grunnleggende rettighet.
Og borgerrettighetslovforslaget bruker det 14. lovtillegget
til å vedta en lov som gir lik adgang til offentlige plasser.
Jeg håper at alle amerikanere, uansett hvor han bor,
vil granske samvittigheten sin.
For første gang presenterer han
behovet for borgerrettighetsreform som et moralsk problem.
King oppnådde målet om å få Kennedy-administrasjonens engasjement.
MARSJEN MOT WASHINGTON
Det bygges opp en styrke, og King symboliserer den.
Det er demonstrasjoner i Chicago, San Francisco Bay Area
og New York. Marsjen mot Washington var kulminasjonen.
Jeg var bare 19 år og bestemte meg for å være med i marsjen.
Jeg hadde vokst opp i en liten by i New Mexico, med få svarte,
og plutselig var det flere svarte enn jeg hadde sett før.
Jeg følte at dette var noe helt spesielt.
De fleste som har hørt om talen han holdt under marsjen mot Washington,
tror at den har noe å gjøre med hvordan barna hans vil vokse opp
og hvordan vi vil at alle skal bli kjent
"ikke etter hudfargen, men etter karakteren",
og de har sikkert glemt den første delen av talen.
For fem snes år siden
signerte en stor amerikaner som vi står i den symbolske skyggen av i dag
frigjøringsproklamasjonen.
Men 100 år senere er negeren fremdeles
ikke fri.
Som mange i marsjen
trodde jeg det kun handlet om å vedta Kennedys borgerrettighetsforslag.
Men King sier at det handler om mye mer enn det.
"USA har gitt negerfolket en sjekk uten dekning.
En sjekk som har kommet tilbake merket med 'utilstrekkelige midler'."
Men vi nekter å tro at rettferdighetsbanken er konkurs.
Vi har ventet på at løftet i frigjørings- proklamasjonen skal bli realisert.
Vi venter på at det 14. lovtillegget skal bli realisert.
100 års tålmodighet er nok.
VI KREVER LIKE RETTIGHETER NÅ!
"Nå er tiden inne for å virkeliggjøre demokratiets løfter."
Folk sier: "Hvorfor kan dere ikke vente?"
Eller: "Til slutt vil ting endre seg." Du kan ikke vente.
Det er "nåets brennende hast".
KAN IKKE
VIL IKKE
Nå er tiden inne.
Dr. King forsto hvordan vi ikke kunne holde ut mye lenger,
tiden for tålmodighet og ro var over.
Nå er tiden inne.
"Vent" betyr nesten alltid "aldri",
nesten alltid "aldri".
"Vent" blir møtt med en til "vent" og en til "vent",
helt til du har dødd før du ser rettighetene
du har kjempet for.
Nå er tiden inne.
Det var radikalt i sin insistering på ekte forandring nå.
"Det ville vært dødelig for nasjonen å overse øyeblikkets hast."
Det var løftet om lik beskyttelse under loven.
Det var løftet om å gjøre det som var nødvendig
for å faktisk levere
det det 14. lovtillegget hadde satt i gang.
Dette var rettigheter som eksisterte.
Dette handlet ikke om nye spørsmål. Dette handlet ikke om en tjeneste.
Dette handlet om å innfri løftet
som er grunnlaget for det nye amerikanske samfunnet.
King sa at du ikke får hvile når jeg ikke får hvile.
Ingen av oss legger oss.
Ingen av oss legger oss før dette er løst.
JEG KAN IKKE PUSTE
Å vente setter barna mine i fare.
Å vente setter foreldrene mine i fare.
Å vente setter lokalsamfunnet mitt i fare. Å vente setter jobben min i fare.
Å vente setter min evne til å puste livets pust i fare.
Jeg har ikke tid til å vente.
"Den nye styrken til borgerrettighets- bevegelsen vil ikke forsvinne.
Vi er klare til å lide der det er nødvendig og risikere våre liv
for å bli vitner til rettferdighet som vi ser den.
Det kan bety fengsel.
Det kan til og med bety fysisk død.
Men hvis fysisk død er prisen en mann må betale for å befri barna
fra permanent åndelig død, kan ingenting være mer frelsende."
Martin Luther King døde for 20 minutter siden.
"Negre har lært styrken i sin egen kraft
og vil slippe den løs igjen og igjen.
De har forlatt fortvilelsens dal.
De har funnet styrke i kamp, og enten de lever eller dør,
vil de aldri krype eller trekke seg tilbake igjen."
Borgerrettighetsloven fra 1964
er et kraftig svar på kravet om å håndheve det 14. lovtillegget.
Det er ikke slutten på kampen, men det er en viktig milepæl
i den lange marsjen mot fullt statsborgerskap.
Det er en påminnelse om at tiden for å kreve rettferdighet alltid er nå.
NÅ!
Vi vet, som King og mange andre gjennom historien har lært oss,
at protest faktisk er det som skaper presset
så politikken kan bli vedtatt.
Når nyhetene slutter å rapportere om det om to uker, må vi gå sammen.
Vi må gå utenfor valgpolitikken, og vi må organisere oss.
For når vi nektet å vente,
når vi bekjemper selvtilfredshet,
se hva vi kan oppnå sammen.
Og se hvem vi kan inspirere til å kreve likhet for seg selv.
Jeg er for frihet og likhet for alle,
og en undertrykt gruppe i USA i dag er kvinner.
Vi vil ha kontroll over våre egne kropper og like muligheter.
Vi vil at det 14. lovtillegget skal gjelde kvinner.
Tekst: Knut Normann