BASERAD PÅ TEVESPELSSERIEN LARA CROFT
Pappa!
Låt mig följa med!
Jag behöver ingen hjälp.
Gör inte så här.
Snälla.
Gå inte.
Vänta! Camilla!
Låt henne gå.
Det gör mindre ont…
…om du släpper dem.
Minnen.
De vill nog att du går vidare.
Släpper taget.
Utan att hämnd och ilska som drivkraft
är du ingenting.
Vem är du, Lara Croft?
Daji.
Du måste återställa balansen.
Återlämna stenarna till Nu'Wa vid Kunlunbergets topp.
Devereaux är för mäktig.
Jag är inte stark nog.
Balans i allt, Lara Croft.
Blicka inåt.
Sorg, smärta, misslyckande.
Glädje, triumf, kärlek.
Om du bara släpper in en,
är du i obalans
som din far,
som Conrad Roth,
som Charles Devereaux.
Du har styrka nog,
men du måste veta vem du är
innan du hittar den.
Vem är du?
Du är en Croft.
Jag är inte en sån Croft.
Lara! Har du sett Lara?
Klarade hon sig? Snälla, någon!
Jonah!
Zip, han är vaken.
-Är jag död? -Inte än.
Hur mår du?
Som om jag träffats av en tornado.
Kul att se dig uppe, broder.
Kom igen. Nu måste du äta lite.
Fisken är jättegod.
Självklart. Fiskeby, men…
Devereaux kom ut ur guldträdet och svingade tornador som Pecos Bill,
och du äter ris?
Ingefärssojafisk, faktiskt. Riset är inte stjärnan.
Jag tänker ut en plan,
men vi kan inte slåss om vi är utmattade.
Ät nu. Slåss när vi är som starkast.
Det… är faktiskt logiskt.
Är du sjuk? Vad är det med dig?
LC! Gå till en tv på en gång!
Det är han. Zip, vad finns under molnet?
Nada.
Ett gammalt havsforskningslabb.
Det har varit övergivet i åratal.
Han är där.
Zip, uppdatera Camilla.
Jag satsar en vattenrutschbana på att de saknade Light-medlemmarna är där.
Jag fixar det.
Jonah, jag behöver din hjälp.
Okej.
Då så.
Jag vet att jag har varit usel på att fråga.
Du har aldrig frågat.
Det var fel.
Förlåt.
Jag vill inte utsätta dig för fara.
Men jag skulle ljuga om jag sa att jag inte behöver din hjälp.
Och jag vill inte ljuga mer.
Gråter du?
Riktiga män gråter.
Självklart är jag med dig, lilla fågel.
Nån måste se till att du inte hamnar i trubbel.
Vi måste hamna i lite trubbel.
Jag har en dålig känsla.
Leta efter ett gammalt tåg.
Ja, det borde ta er under Dödens mur.
Om du får igång vraket ska jag aldrig mer dissa din bananpudding.
Min blivande fru är mekaniker.
Jag… Vänta. Vad är det med min bananpudding?
Den smakar konstgjort.
-Varför kommer det fram nu? -För att världen går under.
Jag använder knappt nåt extrakt.
Jag kanske ska ha i nån redning…
Försiktigt.
Lara!
Lara?
Va?
Du måste vara Jonah.
Jonah… Camilla.
Cam… Jonah.
Du ser ut som en man som har hört blandade saker.
Vad fick du reda på?
Den portugisiska presidenten är en del av Ljuset.
Han avvecklade labbet för att ge sina kumpaner en plats att träffas,
i skymundan.
Som en Bond-skurk, eller hur?
Bara en gång skulle jag vilja att de ses på en strand i Maui.
Fokusera, Cam.
Vi tror att Ljusets ledare skulle ha ett möte här
för att lansera nästa fas i planen.
Din psyko-nemesis stoppade dem.
Tiden rinner ut.
Den här vägen.
Han har tagit dem som gisslan i labbet, men det finns ett problem.
Du kunde ha sagt åt mig att ta med en parkas.
Det kan börja brinna om två minuter eller sprängas.
Det är så kaos funkar.
-Sprängas? -Sprängas?
Det finns en spak på andra sidan,
men bara via en våt veranda.
Och den ligger under is.
Det här är galet.
Berätta.
Hon är vuxen.
Det är iskallt där nere.
Därav våtdräkten.
Och mörkt.
Jag glömde hur det kändes att vilja strypa dig.
Det går bra.
Antagligen.
2:24
2:56
Nytt rekord.
Det var jobbigt!
Har ni hört talas om den gordiska masken?
De föds på botten av sjöar och dammar.
De stirrar upp mot solen de aldrig kan nå,
så de låter sig ätas.
Väl inne i värddjuret, säg en syrsa,
infekterar de den med ett kraftfullt nervgift.
Syrsan kommer plötsligt att sluta spela, äta och röra på sig
förutom med maskens tillstånd.
Snart kommer syrsan bara att känna ett behov.
Att dyka ner i djupt vatten och dränka sig,
och då kläcks masken från dess livlösa lik
och börjar om på nytt.
Ljuset fortsätter lysa.
Det finns inget huvud du kan skära av här.
Det finns tusentals fler som vi.
Jag är inte här för att hugga av era huvuden.
Jag är här för att infektera er koloni.
Vänta! Det enda sättet att överleva det här är
att ta Stenstaven från honom.
Om psykopaten dödar Ljuset-medlemmarna
kommer vår utredning att backa flera årtionden.
Om vi inte får tag i staven, kommer världen att slungas bakåt i tiden.
Lägg er ner! Lägg er ner nu!
Få ut dem.
Kan du inte bara dö?
Ålder före skönhet.
Skynda på. Kom igen.
Jag ska få ut dem säkert.
Gå.
Herregud!
Ni är patetiska.
Ljuset kommer att förstöra världen.
Men ingen av er är stark nog att göra det som krävs.
Han känner mig inte ens.
Första intrycket säger allt.
Nu är jag osäker.
Lara, vad gör du?
Jag litade på dig.
Lara, sluta!
Du övergav mig.
Tvinga mig inte.
Du vet att jag älskar dig.
Nej!
Hur?
Balans.
Som du sa, stenarna är inte onda.
Jag är visst inte den svaga, Devereaux.
De hade velat att vi skulle känna frid.
Jag visste inte vad du behövde.
Vatten, is, bergsklättring.
Så jag packade allt och fler patroner till geväret.
Du är fantastisk.
Fantastisk nog att komma tillbaka till.
Varje dag i resten av mitt liv.
Din gps har redan koordinaterna.
Säkert att det är Kunlunberget?
Kunlun är gudarnas hem.
Enligt myten skapade Nu'Wa stenarna där.
Enligt myten gjorde hon det omöjligt för människor att komma in!
Den dagen den sorgen.
Vilken lättnad. Jag la i några överraskningar.
Jag uppgraderade din änterhake. Den borde gå längre och ta mer vikt.
Nån deodorant, för gudarna vet…
Och…
…jag tog med den här.
Du går genom helvetets gap för att komma till himlen.
Du kommer att behöva den.
Du.
Du får inte dö.
Undertexter: Sarah Wallin Bååth