LÖRDAG 17 OKTOBER 1987
Hur mycket tjänar han?
Förmodligen ungefär fyra gånger så mycket som vi.
Han omförhandlar varje år och han är man.
Just det.
-Hej, hej. -Hej.
Hej.
Klarar ni av en uppjagad hund?
Vi ger honom kärlek, tro det eller ej.
Kul att se er. Tack för inbjudan.
Och de här är till dig.
-Han älskar dig. -De är underbara. Tack.
-Gillar du Dale? -Dale, trevligt att träffas.
-Detsamma. -Hunden älskar dig.
-Dale är en lantis. -Från Bendigo.
Gerry är en bondpojke.
Från en familj av hästuppfödare.
Carla kunde ha fötts i Hiltons cocktailbar,
men vi lyckades hitta sånt som vi har gemensamt.
Jag uppskattar landet.
Fast från fönstret i ett femstjärnigt hotellrum.
-Vem gör inte det? Champagne? -Kom.
Varför står vi här? Efter er.
Vi har faktiskt en flaska redo.
-Toppen. -In med er.
-Gästerna är här! -Helen, Dale, det här är Alison.
-Hej. Trevligt. -Hej. Helen.
-Hej. Alison. -Hej.
-Hon avgudar er båda. -Besatt.
-Eller hur? -Mamma.
Hon ville bli lärare, nu nyhetsuppläsare.
Övar varje dag framför spegeln.
-Jag gjorde det en gång. -Två gånger.
Du borde besöka nyhetsredaktionen nån dag, Alison.
-Testa promptern. -Det vore toppen.
Helen är en jättebra lärare.
Hon skulle älska det. Du skulle älska det, eller hur?
-Ja. -Säg: "Ja, tack."
-Ja, tack. -Nu, drinkar. Kom nu.
-Och en vas. -Då sätter vi igång.
Hur träffades ni två?
Jag sjöng på ett kryssningsfartyg och Carla kom ombord.
Hon var den mest bländande person jag nånsin träffat.
Jag ägnade hela kryssningen åt att imponera på henne.
Du lyckades uppenbarligen.
När vi la till i Sydney var vi i princip gifta.
Hon sa att den australiska publiken är mottaglig för irländsk charm,
så jag testade mina chanser här.
Carla arrangerade möten, presenterade mig för folk.
Allt bara hände. Hon har alltid sett vem jag kan vara.
Hon har alltid vetat vem jag är.
-Om du undrar. -Nej.
Du måste förbättra ditt pokeransikte, Dale.
Jag skulle döda Gerry om jag måste arbeta med honom varje dag.
Vi har våra stunder,
men det måste vara svårt för dig
att Gerry kommer hem så sent varje kväll.
Ärligt talat passar det mig.
Jag är på tidningen klockan sju
och han är med Alison på morgnarna.
Sen är jag hemma halv sex.
Vill du ha barn?
-Jag vet inte. -Vet inte.
Jag visste inte. Men det gjorde Gerry. Han har åtta syskon.
Jag hade det verkligen kämpigt i början. Hela första året faktiskt.
Med förlossningen, vaginan sprack ända till anus och...
Men Gerry knöt an till henne direkt.
Han sa bara: "Håll ut. Det kommer att bli bättre."
Och han hade rätt. Och jag läkte där nere.
Gerry, kan du hjälpa till med kanapéerna?
-Absolut. -Ja, då fixar vi det.
-Hur har du det? -Fan.
-Vi har inte ens ätit lunch. -Jag vet, jag är utsvulten.
Då får jag be er att lägga era nycklar i skålen.
Nej, han menar allvar. Nycklarna i skålen.
-Vi skojar! -Vi skojar.
Vi borde göra det.
-Skål. Skål. -Är ni redo?
-Natti-natt. -Natti-natt.
-Måste sälja nu. -Han är här för att sälja!
Alla väntar på att se vad Wall Street gör.
Om det går ner igen blir det en nervös dag i morgon.
Bakom den febrila aktiviteten
ställer alla analytiker samma fråga:
Är detta bara ytterligare en korrigering eller kraschen
som alla har förutspått?
I dag blir vädret klart med en topp på arton grader.
Vi återkommer med senaste nytt
och analyser från börsen
samt dagens andra toppnyheter i kväll klockan sex.
Sändningen är slut.
Var är referensen till Charles Tate?
I originalet fanns en referens till Charles Tate.
Han förlorade nästan lika mycket som Holmes à Court, mer än Elliott.
Vi vill inte bita den hand som föder oss.
Nu behöver jag dig där uppe för ett telefonsamtal.
-Med vem? -Slinkan från The Sun.
Donna Gillies. Skvallerkvinnan.
Hon har nåt som ska tryckas.
Hon vill ha ett svar och Bev sitter som på nålar.
Det är inget oanständigt jag behöver veta, eller?
Inga pedofiler,
fårfetischister eller nazistiska krigsförbrytare i familjen?
-Inte vad jag vet, nej. -Bra.
Jag vill att Dale också är med.
-Hej, Donna, är du där? -Ja, jag är här.
Jag är här med Helen nu, liksom Dale Jennings
och nyhetschef Lindsay Cunningham.
Vill du diskutera en spalt?
Det är ingen spalt, utan ett reportage.
Helen, tack för att du talar med mig.
Jag vill bara ha dina kommentarer.
Stämmer det att ditt juridiska namn är Helen Kaasik
och att Norville är din mors flicknamn?
Vi kan avstå från att kommentera.
-Jag bryr mig inte. -Säkert?
Donna, det är inte mycket till story.
-Jag är inte gravid. -Var det nåt annat?
Jag har faktiskt några fler frågor.
Har du inte haft kontakt med din familj
på nästan 20 år?
-Det är ett nej... -Ingen kommentar.
Är det sant att du var intagen på Larundels psykiatriska avdelning
när du var 16 och behandlades för schizofreni?
-Vi har henne. -Ligger det nån sanning i det?
-Vi behöver juridisk rådgivning nu. -Jean, övervåningen.
-Vad gör du? -Donna Gillies här...
Donna, det är helt felaktigt.
Om du publicerar nåt från min journal
kommer vi att stämma dig.
Jag förstår att det är en mycket känslig fråga,
men jag har några frågor till.
Deltog du inte på din fars begravning förra året?
Ingen kommentar.
Har din syster kontaktat News at Six flera gånger?
Jag har inga kommentarer.
Om du ens tänker tanken på att kontakta min familj...
De har redan avböjt att kommentera.
Och du gör detsamma?
Hon kommer inte att kommentera.
Sånt här skitsnack ska inte tryckas.
Den är redan godkänd av vårt juridiska team.
Jag har källor som går hela vägen tillbaka
till Thornbury High på sextiotalet.
Helen, om du ändrar dig har Bev mitt nummer.
Det här går förmodligen till tryck i morgon,
annars onsdag. Okej, tack.
Vi måste ordna nån sorts föreläggande.
Jag fixar en förhandskopia.
-Nåt värre? -Du måste ringa Charlie Tate.
Han känner nog ägaren till The Sun.
Han har fullt upp. Han får stryk på börserna.
Jag pratar med advokaterna.
Advokaterna sitter i möte, men ska underrättas.
Om en sjukhusanställd läckte det här får det inte tryckas.
Dale, så det här är inget skämt? Är allt det här sant?
Förhindra att det trycks.
Hur länge innan det återfår värdet vi förlorade i morse, Morris?
-Slutet av den här veckan. -Slutet av veckan.
Det kan vara bra för australiska aktier.
Om situationen förvärras utomlands köper fler internationella här.
-Ett ögonblick, Morris. -Det är absurt optimistiskt.
Ett fall på fem procent väntas på Wall Street i morgon,
om inte mer.
Vi ser vad som händer.
-Då är det för sent. -Okej.
Vi säljer hälften.
Vart är du på väg?
Kay måste också sälja och hon svarar inte.
De få födelsedagsaktierna?
De födelsedagsaktierna
är nu värderade till över femtontusen dollar.
Och hon behöver dem.
-Morris... -Ja.
Satsa på en each-way kombination.
Kay?
Kay, om du är där, snälla.
Det handlar om dina aktier och det är faktiskt ganska viktigt.
Kay?
Om sex, fem, fyra...
I kväll sjunker aktiekurserna runt om i världen.
Börserna präglas av frenetiska försäljningar.
-God kväll, jag är Helen Norville. -Och jag är Dale Jennings.
En dramatisk försäljning på Wall Street
har resulterat i att 10 miljarder dollar försvann
från den australiska marknaden på bara en dag.
Världen blickar nu mot på Wall Street
och hoppas innerligt på en uppgång.
Om fallet fortsätter under natten fruktar analytikerna mörka tider
för den globala ekonomin efter år av exempellös tillväxt.
Efter den sensationella kollapsen av aktiekurserna över hela linjen
på Wall Street på fredagen förväntade sig alla en nedgång
på den australiska börsen i dag.
Frågan var inte om priserna kommer att falla,
utan med hur mycket, och mäklarna fick reda på det snabbt.
Och vi är tillbaka.
Om fem, fyra...
...sjönk med 29 punkter.
Mark Elliott rapporterade från börsen i Melbourne.
Vi vill ha med en av er på börsen i morgon
när handeln öppnar.
Kan vi diskutera det lite senare?
Uppdatering?
Vårt juridiska team är ungefär till lika stor nytta
-som en glasdörr på dass. -Vad ska de göra?
De kan inte göra nåt förrän de ser artikeln.
-Bev har säkert en kopia. -Hon jobbar på det,
men vi får nog se den i tryck.
-Så vi får vänta? -Det verkar så.
Har du nån aning om vilka Donnas källor kan vara?
De är inte från sjukhuset.
Kan du ge oss en stund, Jean?
Jag tror att nån från kontoret läcker information.
Jean säger ingenting.
Donna Gillies är beroende av tillgång till bolagen.
Gerry och Carla Carroll syns varje helg.
Jag kan be honom att... Vi kan få henne att känna
att om hon publicerar artikeln bojkottas hon.
Det är faktiskt vad vi borde be Charlie att göra.
Vända sig direkt till vd:n.
Vi är fortfarande på osäker mark med lille Chuck, Helen.
Att höra att vår nyhetsuppläsare
har varit på dårhuset kommer inte att hjälpa oss.
Om de lyckas få en förhandskopia,
vill du att den faxas hem eller...
Jag vill inte att du ska ha nåt med den att göra överhuvudtaget.
-Ursäkta? -Du är den enda
som hade all information.
Om du antyder att jag hade nåt med det här att göra...
Om jag skulle läcka skvaller
skulle det vara värre än så.
Dale, det är en bra idé.
Varför går du inte ner och träffar din kompis, Gerry.
Vincent.
Tänk att Lindsay lät dig gå.
Jag ska vara tillbaka kl. 06.00.
Har du hört från Charlie än?
Jag fick ett meddelande från Charles Tate i morse.
Han vill ses kl. 11 i morgon.
-Okej, det är bra. -Lindsay är i trubbel, eller hur?
-Japp. -Vet han om det?
Nej.
-Tänk att du föreslog mig. -Hur så?
Vi är ju i samma ålder. Ingen känner till nyhetsredaktionen bättre än du.
Varför söker du inte jobbet själv?
Ingen som ser ut som jag kommer att få det jobbet.
Jag skulle gärna arbeta med dig igen.
Men jag har det rätt bra där jag är.
Charles Tate skulle låta dig bestämma ditt pris.
Är det sant?
Och jag kan berätta allt han vill höra. Om...
...du kan garantera mig minst 25 procents löneökning.
Nu förstår jag.
Femton procent.
Kom igen, tjugo.
-Vad behöver jag veta? -Toppen.
Tack, tack.
Så Charles är helt besatt av varumärkesbyggande.
För honom är bolagets varumärke, grillfest på bakgården.
Sparka, sparka...
Har rörelserna nån koppling till låten alls?
Så klart. Det är koreografi.
Samma rörelser som i
-de senaste åtta numren. -De känns lika.
-De är lite... -Vad?
-Ursäkta, nån söker dig. -Ja, ge mig bara fem minuter.
-Vi ska bara reda ut en sak. -Visst.
-Där borta. -De känns lika.
-Du lyssnar inte.
Ser du inte problemet?
-Det är det som är problemet. -Gerry.
-Vi tar en paus, Danielle. -Okej.
-Är Helen okej? -Nej, inte riktigt.
Donna kanske verkar som en lättsam skvallerkolumnist.
Men hon är strategisk.
Kan du prata med henne?
Hon verkar fjäska för dig och Carla.
Du måste ha inflytande över henne.
Det är tvärtom.
För ett par år sen
ville nån sälja en historia om mig till henne.
-Va? -Vi lyckades övertala henne
med hjälp av kompensation,
så nu går vi till henne för varje födelsedag, varje tillkännagivande.
Vi ändrade datumet för vår bröllopsdag
för att passa hennes schema.
Mitt råd? Träffa henne personligen, sänk henne med vänlighet
och ha nåt att erbjuda henne.
Tack.
Okej. Hur mår alla?
-Toppen. -Är ni redo för kvällen?
Jag måste prata med Charles Tate.
Det är inte möjligt i kväll.
Du gjorde allt du kunde...
Tyvärr, nej.
Vi hoppades på en stabilisering.
Det kan bli en liten svacka i morgon, men det...
Ledsen att jag tränger mig på, men jag behöver hjälp.
Att stoppa en artikel från The Sun.
Den är mycket kränkande och om den publiceras
är det dåligt för mig och dåligt för bolaget.
Ian, jag ringer upp dig.
-Ja, jag förklarade... -Ge oss bara en minut, Di.
Du sa att din dörr alltid var öppen.
The Sun inte är min tidning.
Du lägger mycket på reklam i den.
-Jag har inte redaktionell makt. -Men påtryckningsmedel.
Du pratar om skvaller och folk
-bryr sig inte... -Det är ingen skvallerkrönika.
-Vad heter den här journalisten? -Hon heter Donna Gillies.
-När publiceras den? -I morgon eller övermorgon.
The Sun är Astleys tidning, min fars generation.
Jag har egentligen ingen relation med honom.
Vet inte om jag når fram till honom.
Inte nu. Det är kaos där ute.
Du kanske kan fråga din far.
Vet inte om jag nånsin når fram till honom.
Jag ska se vad jag kan göra.
-Vilken tid? -Jag kom förbi kl 11 och igen kl 14.
Jag ringde flera gånger under dagen.
-Har du lämnat en lapp? -Under din dörr.
Kan vi försöka ringa Morris nu?
-Han lär ju inte sova. -Det är för sent.
Gumman, vi kan ringa, men när aktiemarknaden öppnar
är vi utlämnade till vad som hänt utomlands.
Du sa att aktier var det säkraste för mina besparingar.
Aktierna var en gåva.
De var en gåva först, men jag la till mer pengar i dem.
Alla pengar jag hade satte jag in där.
Geoff? Lite hjälp, tack.
Jag pratade med Morris kl. 16.00 bara för att se
om det fanns nåt sätt att godkänna försäljningen.
Han sa att Kay sålde aktierna för flera månader sen.
Hon är upprörd. Hon har förlorat tusentals dollar.
Nej, hon har inte förlorat nånting!
Hon ljuger oss rakt upp i ansiktet och det är inte första gången.
Jag vet inte vad mer jag kan göra. Jag vill att du tar itu med det.
-Inte i kväll. -Se på din dotter.
Hon är inte sig själv. Du måste säga nåt.
-Säga vad? -Inget, gumman.
Gumman? Gumman. Lyssna på mig.
Om du hade problem av nåt slag
skulle du berätta det för oss, eller hur?
Ja, det skulle jag.
Mina besparingar, som jag förlitade mig på, som jag satte exakt
där du sa åt mig att göra det, pappa, blir decimerade.
Okej.
Det är okej. Det är ingen fara.
Jag tycker att du ska stanna här i natt. Ja.
Vi ringer Morris i morgon och diskuterar nästa steg, okej?
Kom här.
Det kommer att bli bra.
TISDAG 20 OKTOBER 1987
Det står inte i dagens tidning.
Det här är bra. Det här är bra. Det ger oss mer tid.
Gerry sa att vårt bästa alternativ är att träffa Donna öga mot öga.
Vi pratar bara med henne...
Jag har sagt allt jag vill säga.
En mindre konfrontativ taktik får henne att känna empati...
Jag tänker inte krypa för henne.
Att du ens föreslår det.
Jag försöker bara hjälpa till.
-Är hon snart klar? -Kommer!
Vänta till du ser henne. Du kommer att älska det.
-Noels! -Vad har du på dig?
Jag ska till börsen. Det är en stor story.
London har rasat. Dow Jones har tappat.
Nya Zeeland ska öppna.
Hon behövde ingenting! Hon har en garderob full av kläder.
Men de är så tråkiga.
Vänta, du kommer fortfarande att bära kjol, eller hur?
-Jen, kan du ge oss en minut? -Ja.
-Vad orsakade det här? -Jag provar nåt nytt.
Vet du vad? Jag gillar skorna.
-Nu åker vi bara. -Okej.
-God morgon. -God morgon.
Du ser fantastisk ut.
Nya Zeeland har öppnat och de har också kraschat.
Raset på Dow är dubbelt så stort som depressionen.
Det finns obekräftade rapporter om självmord på Wall Street.
Vi vill få ut en av er på marknadsgolvet
när handeln öppnar.
Hej. Har du tid ett ögonblick?
Tyvärr, om vi vill hinna till öppningen måste vi åka snart.
-Bara fem minuter. -Visst. Kom in.
Sätt dig. Är allt som det ska?
Jag vet att det har varit några personliga detaljer
om dig som har spridits och
det finns en risk att de har kommit från mig.
Inte avsiktligt. Jag är ingen skvallerbytta.
Men det fanns ett ögonblick där jag inte tänkte
och jag kanske har berättat för nån om ditt efternamn.
Vem?
Evelyn Walters.
Mrs Walters bokar mig för speciella evenemang ibland.
Hon bjöd mig på drinkar, vi pratade och jag slutade gå
eftersom jag insåg att hon kanske inte var så pålitlig.
Vad exakt sa du?
En gång frågade hon om era familjer
vill att ni förlovar er. Jag tänkte mig inte för,
så jag sa bara: "Helen står inte sin familj så nära."
Och sen berättade jag om ditt efternamn och din syster...
Cheryl, kan du ringa Evelyn Walters direkt och förklara för henne...
Nej, jag ska prata med henne själv.
Om vi inte åker direkt...
Ta med en reporter.
De andra reportrarna har gått!
Jag är verkligen ledsen.
Nån har handlat på DJ's. Väldigt tjusigt, Noelene.
Vad?
Vi borde få intervjuer här,
när alla går till och från golvet.
-Är alla mäklare? -De flesta.
-Är de inte unga? -De är riktigt unga.
Det ingår i storyn. De vet bara
att marknaden går uppåt. Ursäkta!
Kan vi få störa dig en liten stund? Vi är från News At...
Kan jag bara få be dig om två minuter...
Rob Rickards, News at Six.
Allt okej? Är du orolig för vad som kommer att hända i dag?
Jag tror att paniken är lite överdriven, för att vara ärlig.
Så du är inte nervös efter vad som har hänt på Wall Street?
Våra grunder är bättre än Wall Streets.
Utländsk investerare borde köpa australiskt guld nu.
Det blir en enorm dag för guld.
Jag har fått en hel del säljsamtal redan,
så jag tror att det blir en orolig dag.
Och som en ung kille
har du aldrig nånsin sett en riktig krasch.
Jag har sett upp- och nedgångar.
Jag är rätt säker att vi avslutar dagen med en uppgång.
Och där inleds handeln med vad som kommer att bli
den mest betydelsefulla dagen på den australiska börsen,
möjligen sen 1920-talet.
Ni kan höra en frenesi...
Jag öppnar.
Börsmäklare rapporterar att de flesta av deras köporder
har ställts in, och istället har stämningen...
Evelyn. Vilken ragata du är. Jag visste att du var låg,
men inte att du skulle sjunka så lågt.
Jag trodde inte att ens du var kapabel till det.
Vad syftar du på?
Du vet precis vad jag syftar på.
Din fru har tagit de mest intima och privata detaljer,
min psykiatriska historia, och läckt dem till en skvallerkolumnist.
-Det är absurt. -Avsiktligt.
Du har inte gjort nåt med ditt liv förutom att stå i skuggorna
och försökt racka ner på alla.
Ni med era moraliska värderingar
rynkar på näsan åt och dömer alla.
Jag vill att du ska veta att jag vet precis vem du är
och jag vet exakt vad ni båda står för.
Om folk ifrågasätter ditt psykiatriska tillstånd
är det knappast nån överraskning!
Ni kan förstå att det är en plågsam situation...
Dale, det är dags att du försvinner
från vår egendom och kontrollerar den uppenbart sjuka kvinnan.
Tack.
Jag har en sista idé.
Jag tycker att vi ska träffa Donna ensamma.
Gerry sa att om vi lovade att ge henne framtida storyer...
Jag vill inte ha henne i våra liv, Dale.
Men vi kan erbjuda henne en stor story.
Tänk om vi erbjuder henne en...
...en förlovning.
Vad sägs om en exklusiv artikel om vår förlovning?
-Friar du så här? -Ja, förlåt.
Jag tänkte mig det inte så,
men vi kan erbjuda henne nåt riktigt värdefullt.
Det finns vissa saker jag aldrig vill förhandla med.
Även om krisen påverkar alla på denna våning
är det de små investerarna som påstår sig drabbas hårdast.
Mäklarna ser bara efter
sina stora institutionella kunder.
Vem vill köpa min lilla mängd aktier?
Från ett mycket missmodigt handlargolv,
jag är Rob Rickards, News at Six.
Internationellt har den redan kallats Svarta måndagen,
när katastrofen spred sig från New York till London och Tokyo.
Steve Aldritch rapporterar.
Dagens aktion inleddes i går kväll i London.
FTE-index sjönk...
-Hur går det för lille Chuck? -Värre än igår.
Han är utplånad.
Han, Holmes à Court, Elliott är de mest profilerade förlorarna.
Fan.
Han kräver ett samtal.
-När? -Nu.
-Med oss båda? -Nej, bara med mig.
Dennis, det är dystert.
Det vet du inte, Lindsay.
Han kommer att skära i budgeten eller sparka nån.
Tack, Jean.
Nyhetsteamet fortsätter att ge er
allt om den pågående krisen
med uppdateringar och detaljerade analyser.
Sändningen är slut.
-Klart på två. -Klart på ett.
De vill att du går till nyhetsredaktionen.
Helen, du har ett telefonsamtal från Charlie Tate.
Har nån ringt mig?
Charles Tate, för en halvtimme sen.
Inget meddelande. Han är på sitt kontor.
Jag skulle vänta. Mr Tate pratar med Lindsay i telefon just nu.
-Hur länge har han pratat i telefon? -Tjugotre minuter.
Jean, jag skulle vilja be om ursäkt för insinuationen
att du varit indiskret...
Det var mer än en insinuation.
Jag beklagar verkligen.
Dennis!
Det samtalet hade inget att göra med vår rapportering i dag.
Lille Chuck har sjunkit. Han har förlorat bankerna.
Han ringde för att säga att de alla överger skeppet.
Bankerna kommer att ta tillbaka bolaget!
Är vi ställda under förvaltarskap?
De har inte dragit ut sprinten än, men det kommer de göra för...
Lille Chuck, lille Chuck är körd
Lille Chuck, lille Chuck är förstörd
Lille Chuck är körd Han är körd!
Han är körd, körd! Åt helvete med grillfest på bakgården!
-Han är död! -Har han nämnt artikeln?
-Ursäkta? -Från The Sun.
-Artikeln från The Sun? -Nej, den nämndes inte.
Blir det nedskärningar, Lindsay?
Ja, vi behöver säga farväl till några,
men det är okej för du tar på dig slips och kavaj
och följer med mig till Florentino's. Jag bjuder!
Vi ska spendera hans pengar.
Noelene, i morgon vill jag att du gör en mycket grundlig
och mycket detaljerad story om hur körd lille Chuck är.
Här är han! Dale Jennings!
-Vad sa han? -Han lämnade ett meddelande.
-Jag åker till honom. -Jag kör.
Nej, jag åker dit.
Japp. Nej, allt måste bort.
Nej, nej, gör inte det. Carl, vi får se...
Vi får se hur trenden ser ut på torsdag.
Ja, jag håller med, men det måste finnas en viss grad
av återhämtning, eller hur?
Gör inte... Ja.
Ja, okej. Jag uppskattar det.
-Avbryter jag? -Så nu är vi artiga.
Intressant.
Är allt så illa som det verkar?
För mig personligen eller för världen?
För dig personligen?
Hälften av mina stödjare har övergivit mig.
Den andra halvan lovar jag en återhämtning,
vilket är skitsnack.
Och de vet det. Så...
-Är du fortfarande min chef? -Ja.
Ja, jag tror det. Kanske närmaste 48 timmar eller så, kanske mindre.
Jag fick tag på Astley åt dig.
Han gillar inte att ingripa redaktionellt, men han sa
att han ska ringa ett par samtal.
Det är allt jag kan ge dig nu. Jag beklagar.
Jag tror faktiskt att min... Vad kallade du det, min decimering?
Min decimering hjälpte till.
Det enda skälet att Astley ringde tillbaka var för att jag är körd.
-Jag uppskattar det. -Ja.
Vi får veta strax efter midnatt.
Då kommer första upplagan.
Ta en drink.
Den återkrävs inom ett par dagar i alla fall.
Du kanske ska fixa en till mig också.
Herregud.
Jag föredrar Material Girl framför Live To Tell.
Live To Tell är bättre.
Melodiskt, lyriskt.
Det är ett bättre album än det förra.
Nej. Vad tycker du?
Två minuter! Två minuters samtal, allihop.
Cheryl, kan du ge oss fem?
-Ja. Ursäkta. -Tack.
Fick du tag på Donna?
Jag föreslog det för Helen,
men det är inte den strategi hon valde.
Om du vill att jag ska ringa ett samtal...
Det är för sent.
Är du okej?
Jag hade inte min bästa stund med Helen.
-Två minuter, Gerry. -Ja.
Kan jag ringa dig senare? Du är på väg hem, eller hur?
Jag vet inte vad jag håller på med.
Följ med och se programmet.
Fem minuter kvar, allihop. Fem minuter!
Vi fyller den bakre raden först.
Gumman, vi vet att det är sent. Vi fick tag på Morris.
Jag är rädd att det inte är goda nyheter. Vi måste diskutera det.
För Guds skull, det här är löjligt.
Vi äger stället.
Kay? Kay, gumman?
Hallå? Kay?
Gumman?
Gumman, jag kommer in.
Herregud.
Kay? Ring efter en ambulans.
Gumman? Ring efter en ambulans!
Nej, nej. Gumman.
Gumman! Kay? Kay, det är pappa.
Det är pappa, gumman. Kom igen, gumman.
Kom igen, kom igen.
Ambulans. Det är min dotter. Hon har nog tagit en överdos.
Gumman, öppna ögonen. Öppna ögonen.
Se på mig.
Hur mycket tror du att du kommer ha kvar? Personligen?
Miljoner?
Jag tror att du kommer att klara dig bra.
Ja, du också.
Du vet inte vad storyn handlar om.
Ja, det är sant.
Du frågade aldrig.
Du var den enda som inte gjorde det.
Om historien har lärt oss nåt, Helen,
är det att om man har nåt att säga, väntar man inte på en inbjudan.
Vill du att jag ska fråga?
Jag tror att det kommer att stå...
...att jag var på ett mentalsjukhus.
Och att jag behandlades för schizofreni.
Skit också.
Donna ska ha all heder. Jag skulle köpa den tidningen.
-Ja, jag också. -Är det sant?
Jag behandlades för schizofreni.
Jag är inte schizofren.
Jag behandlades för manodepressivitet.
Jag var bara fast i gränslandet mellan neuros och psykos.
Fan också.
Vilken 16-åring är inte det?
Det är fortfarande två timmar. Jag kollade precis också.
Har äktenskap diskuterats tidigare?
Inte specifikt, nej.
-Vill Helen gifta sig? -Vill inte alla det?
-Gör du? -Ja. Det är klart.
Jag rekommenderar det varmt. Jag älskar att vara gift.
Men du är inte i en... Du är inte...
-Ut med det. -Ditt är inte konventionellt.
-Det är inte ett... -Nej, det är mycket bättre för oss.
Äktenskap ska inte stoppa nån
att utforska vilka de är.
Som tur är tycker Carla samma sak.
Har hon inget emot att du ligger med män?
Nej.
Carla gör det bästa av situationen.
Oroa dig inte för det.
Helen och jag är...
-Det är bara vi. -Ja, jag förstod det.
-Men... -Ja.
Förra året hände nåt med en kameraman på jobbet.
Det var väldigt kortvarigt, men...
Ville du mer?
Jag vill vara med Helen.
-Du tycker att jag lurar mig själv. -Nej.
Jag ser att du älskar henne.
Det känns som att sättet jag älskar på inte passar in nånstans.
Och...
Jag har skämts för det under en väldigt lång tid.
Men jag älskar Helen och jag tror att det är allt som betyder nåt.
Men om saker varit annorlunda, om jag aldrig hade träffat henne...
...skulle det vara nån annan.
Så mycket av vad jag känner kommer från hur jag känner för henne.
Jag vet inte, det är nog helt obegripligt.
Nej, det du säger är helt begripligt.
Om det är så du känner tror jag att du behöver korrigera
det förskräckliga frieriet.
Jag är en fantastisk toastmaster om du behöver det.
Jag är ledsen.
Okej, sida fem...
Sex och sju. Mycket omfattande.
Tack.
Hej.
-Hej. -Den är inte med.
-Det är bra. -Förlåt att jag är så sen.
Nu går vi och lägger oss.
Helen...
Jag är så ledsen
för att jag tog upp äktenskap som om det vore en lösning.
Jag vet att vi har våra omständigheter
och vi är kanske inte som alla andra.
Men jag älskar dig.
Jag älskar dig också.
Undertexter: Daniella Twedmark plint.com