Min far var tidningsman. För honom var en tidning under ena armen
kännetecknet på en gentleman.
Ja.
För mig var det som en mur som han satte upp varje morgon vid frukost.
Tv-nyheter är inte så. Inte nu längre.
Tv är till för hela familjen.
Jag vill utbringa en skål för News At Six-familjen.
För oss. Skål för er alla.
-News At Six-familjen. -News at Six.
-Välkomna. -Skål.
Vilket för mig till huvudnumret. Marta, var så snäll.
-Så där ja. -Trumvirvel, tack, Robert.
Bra gjort, grabben.
Ja! Så där ja!
-Ännu en kampanj. -Ja.
Vår största hittills. Till 200-årsjubileet.
-Ja. -1988.
Året då Australien ska fira med ett årslångt födelsedagskalas.
Vad sägs om det?
Vi kommer att vara centrala för 200-årsfirandet.
Vi kommer att vara 200-årsfirandet.
Det stämmer. Vi ska vara 200-årsfirandet.
Det är helt rätt. Och, Dale, du kommer att bevaka paraden.
Om det flyter eller flyger är det ditt.
Du tar hand om det.
Helen, du kommer att bevaka
prins Charles och prinsessan Diana.
-Kom igen. -Kom igen själv.
De är stora internationella kändisar.
På tal om internationella kändisar
välkomnar vi vår nyaste medlem.
Gerry. Kul att ha dig här.
Du ansvarar för det internationella perspektivet.
Du kommer att göra massor av
satellitintervjuer över hela världen.
Några av dina gäster
är i toppklass: Jackie Collins, Joan Collins, Barbara Cartland.
-Mel Gibson, vår Mel. -Zsa Zsa Gabor.
Zsa Zsa Gabor, Cliff Richard och Danny La Rue.
Det kommer att heta Celebrity Smorgasbord.
-Inte så dumt, va? -Ska det pågå hela året
eller dagarna inför evenemanget?
-Hela året. -Det kommer att börja i december.
Naturligtvis. December. Därav kampanjen.
Det vi vill åstadkomma är när man sätter på vår kanal
-ska det kännas som att komma hem. -Ja.
Och aboriginernas perspektiv?
Tja...
Jag kollade inte upp det.
Och Ernie Dingo är upptagen, så...
Vi har den irländska komikerns perspektiv,
men vi kan inte ha en enda aboriginsk person?
Lägg av.
Helen, personer som Ernie Dingo växer inte på träd.
Oroa dig inte för dem, okej? Vi behöver dem inte.
Vi har ett team för att täcka alla vinklar. Kom igen, Helen.
Vi har nyhetsuppläsaren, idrottsmannen, komikern.
Och en kvinna.
Australiens perfekta tvärsnitt.
-En nations ansikten, eller hur? -Det är faktiskt riktigt vackert.
Du kanske vill skriva ner det.
Jag tror inte att nån vid bordet kommer att glömma det.
-"En kvinna" eller "Kvinnan"? -"En kvinna".
"En kvinna". Ja, det är bra.
Jag tänker inte tråla längs östkusten
-för att titta på klänningar. -Jo då.
Och du gör det med ditt underbara leende
för annars kommer lille Chuck att kasta ut dig.
-Mig eller dig? -Ursäkta mig, sir.
-Jag har, tack. -Ett telefonsamtal.
-Vad vill du? -Det är nyhetsredaktionen.
Herregud.
Jag har några oroande nyheter.
Charlie Tate har en stor jacuzzi i sitt badrum.
-Va? -Ja.
Och en två meter bred ljuskrona i korridoren.
Han får en hel del saker importerade.
Jag har en liten källa på Charlies kontor.
Förra veckan tog jag en titt på några publiktester.
Du får mycket lovande betyg från publiken.
-Har du en kopia? -Nej.
Men du är nästan på 30, i nivå med Helen,
vilket är häpnadsväckande efter bara ett år.
Du anses pålitlig och konsekvent.
Några negativa aspekter?
Ja, det får alla.
-Vilka är de? -Robotliknande och stel.
Det har varit skottlossning. Beväpnade män i Clifton Hill.
Första skotten rapporterades för en kvart sen.
De skjuter mot trafiken.
Det finns lite information.
-Det finns inga bilder. -Dale?
Du går in i blindo.
Undvik Plunkett och Hoddle. De är nog avstängda.
Kom igen, Noels. Svara.
-Hej. Du har ringt till Rob... -Fan!
-Tack, Charlie. -Tack för inbjudan.
Dennis! Dennis! Vilka har vi på plats?
Brian och Ross.
Hur många skyttar?
Minst två tror polisen.
Va? Vet de inte?
Det kan vara ett gäng.
Boende i området ringer oss oavbrutet.
-När får vi bilder? -Jag vet inte.
Även utan bilder har vi tre minuter.
Mer med de senaste skjutningarna.
Folk som vill ha information sitter vid telefonerna.
Vi är i studion inom tio minuter.
Rapporter om skottlossningar har inkommit.
Enligt uppgift har flera civila träffats.
Det totala antalet skadade är okänt. Ambulanser väntar på...
Nej, nej. Ledsen, den här vägen är avstängd.
Skott avlossade. Skott avlossade.
Tillbaka in i bilen! In i bilen igen!
Vi behöver förstärkning.
Fan!
-Förlåt! Förlåt! -Är du okej?
-Förlåt! -Åk härifrån. Du får inte vara här.
Noels!
Noelene!
Fan också!
Hur många dödsoffer?
Ingen bekräftad, men rapporter säger några.
-Är skytten på fri fot? -Ja, och beväpnad.
En sköt just mot en polishelikopter.
Tio sekunder!
Och sex, fem, fyra.
-God kväll. Jag är Helen Norville. -Och jag är Dale Jennings.
Vi avbryter våra program
med de senaste nyheterna från Melbourne
då terror utspelas på en gata i Clifton Hill.
Ihållande skottlossning på Hoddle Street.
Vittnesuppgifter beskrev en beväpnad skytt som sköt urskillningslöst
mot passerande trafik.
Det finns rapporter om flera skadade,
men ingen bekräftad dödssiffra i detta skede.
Det är oklart hur många gärningsmän...
Har du kontaktat St. Vincent's sjukhus?
-Inte än, jag ska. -Polis rekommenderar att stanna inne
och bilister att undvika området helt och hållet.
Vår uppfattning är att skytten eller skyttarna
har flytt från platsen, men är på fri fot och tungt beväpnade.
Jakten på skyttarna pågår.
Tidpunkten för rapporter från polisradion
tyder på att Hoddle Street uthärdade skottlossning
i cirka 45 minuter.
MÅNDAG 10 AUGUSTI 1987
Dale? Murray är inne. De har bilderna.
Vi ska gå igenom banden.
-Vilken tid är det här? -När vi först kom dit.
Precis innan man kunde höra helikoptrarna.
Inledande skottlossning tystnade 21.45.
-Då åkte jag hit. -Just det.
Bor inte du ute i Burwood?
Jag var på besök hos en vän.
Nu rör vi oss uppåt.
Skyttarna hade delat på sig, men vi fick sönderslagna bilar.
Var ni de enda där ute?
-Ja, jättelänge. -Vilka hjältar.
-Först på plats. -Är det en död kropp?
-Ja, de bara lämnade honom där. -Ska jag klippa runt det eller...
Nej, vi borde behålla det.
-Va? -Han är med i varannan bild.
För att ingen flyttade honom.
Jean, är Lindsay... Okej. Tack.
Vi visar inte döda kroppar.
Vi har visat döda kroppar förr.
Bilder från Beirut och Vietnam var värre.
-På en Melbourne-gata? -Så utländska kroppar
-men inte inhemska? -Vi kan använda den bredare bilden.
-Okej, vad har ni? -En bild på en kropp.
Oj, en kropp.
Om vi ska hinna måste vi skynda oss.
Lindsay, vad tror du?
Är vi de enda med de här bilderna?
Kör dem med stor grafik som säger: "Först på plats."
Jag kan inte klippa en story på 15 minuter.
Använd bara råmaterialet så pratar vi om det.
Kom igen, nu kör vi.
-Femton minuter. -Okej.
-Vill du göra det ihop? -Jag tror inte att råmaterial
bara timmar efter händelsen
-är en bra idé. -Herregud.
De har släppt skyttens identitet.
-Bara en? -Ja, han lever och är i häktet.
Han är bara ett barn.
Avskedad från armén för fjorton dar sen.
Den officiella dödssiffran är nu sex.
Okej, vi har inte sovit. Vi är helt slut.
Vi borde vänta till filmen klippts.
Nej, du kan göra den redigerade versionen senare.
Om sex, fem, fyra...
God morgon. Jag heter Helen Norville.
Polisen har nu gripit en 19-årig före detta militärkadett
i kölvattnet av gårdagens skottlossning,
där sex är bekräftade döda och ytterligare 18 personer skadats.
News At Six var först på plats
och vi kan nu visa exklusiva bilder av efterdyningarna.
Vi ser Hoddle Street i spåren av massakern.
De sänder redan bilderna.
De är de enda som sänder bilderna.
Krossat glas.
Chockerande påminnelser om en natt av fasa,
där bilister fastnade i...
Barnen har inte åkt till skolan än.
Ja, jag vet. Blod säljer.
Inga av offren har ännu namngivits.
Men vi förstår att en formell identifieringsprocess
pågår för tillfället.
Sändningen är slut!
Det kan vara bättre att ringa polisen eller att...
-Hej, Jean. -Vi förstår.
-Du behöver ta det här. -Vad menar du?
Ursäkta, kan du vänta ett ögonblick?
Jag är strax tillbaka.
En upprörd familj har ringt in.
Säg att vi uppskattar samtalet och vi ber om ursäkt.
De tittade på nyheterna
och de tror att de såg sin fars bil.
Inte i våra bilder väl?
De såg sin far död på tv.
Helvete!
Från och med nu
tar du den här vägen hem. Den är säkrare.
Hoddle Street är förmodligen den säkraste gatan i Melbourne nu.
Ännu bättre är att få Robert att flytta till ett säkrare område.
Clifton Hill är så säkert det kan bli!
-Jen, sluta. -Vad händer?
Du har tur att vi inte förbjuder dig från att åka dit alls.
Mamma, vi mår båda bra.
-De var aldrig i fara. -Det är okej.
-Jag borde gå. -Här, ta lite.
Nej, jag kan inte, mrs Kim. Jag kör, men...
Kamsahamnida.
Noels, kan vi prata lite snabbt?
De tittar fortfarande.
-De gör mig galen. -De vill bara att du ska vara säker.
-Ja, och det är jag. Jag är säker. -Ja, jag vet.
Dennis frågade mig i dag om vi var ett par.
När då?
I eftermiddags. Han tog mig åt sidan och sa:
-"Är du och Noelene ett par?" -Vad sa du?
Att det inte var nåt på gång.
Ja, och vad sa han efter det?
Jag vet inte, Noels. Han frågade inte igen.
Han hade annat att göra.
Om du inte ser en framtid tillsammans, säg det bara.
-Va? -Du vill aldrig berätta för nån.
Du vet vad som står på spel för mig.
Dina föräldrar skulle misstycka sa du.
-De ändrade sig. -De accepterar det.
Men de har inte berättat för min familj i Korea.
Så de tycker att jag är dålig för dig?
-Nej! Jag... -Nej.
Nej, jag är bara försiktig
för jag bryr mig om oss och vill skydda oss.
Ja, det gör jag också. Jag...
Det kommer ikapp mig,
sömnbristen. Jag borde gå.
Jag är rädd att det här är allt vi har ikväll.
Toppen. Tack.
Jag vet att du förmodligen får höra det här ofta,
-men du var en lysande spelare. -Ja.
Saints skulle behöva fler som du.
Tack så mycket.
Vad blir jag skyldig?
-Tjugo dollar. -Tjugo dollar?
Tjugo för natten. Fem extra för gäster.
Men för din skull avstår jag från det.
-Nej, det är bara jag. -Det är okej.
Vi är mycket diskreta.
TISDAG 11 AUGUSTI 1987
Okej, bra. Bra, bra.
Vad har vi om skyttens bakgrund?
Jag hittade en gammal skolkamrat.
Hon är nervös, men jag ordnar det.
Ja, gör det. Hitta fler. Okej?
Jag vill veta allt om killen,
barndomstrauma, droger, problem att få ligga.
Allt som gjorde honom till psykopat.
Vi borde intervjua Stephen Bramhall.
-Vem? -Vapenlobbyisten?
-Ja. -Vem, Noelene?
Vi intervjuade honom om Kimberley-mördaren.
Nästan varje brev till redaktören denna morgon
handlar om skärpta vapenlagar.
Det kan bli en stor förändring av vapenlagen.
-I Victoria? -Nej, i hela landet.
-Lycka till med det. -Är han för vapen?
Ja, han är proffsskytt.
Vi borde inte ha med en skytt just nu.
Det är precis rätt tid.
Det handlar om att göra nån ansvarig.
-Dennis! -Här inne.
Vi skickar ut ett team.
Nej, live i studion.
Vi mjukar upp vårt tillvägagångssätt med Hoddle Street.
-Va? -I går kväll ringde en familj in.
De kände igen sin fars kropp i våra bilder.
De fick veta att han var död genom oss.
Den vinkeln var så bred att de inte kan identifiera en...
Tyst med dig, Helen. De kände igen bilen.
Vi borde be om ursäkt i studion.
Nej. Herregud. Nej.
Vi hanterar det privat, inte offentligt.
Ingen i det här rummet vill att det ska bli offentligt.
Jean tar kontakt med dem.
Jag kanske ska ringa familjen...
Helen, ta ett djupt andetag! Ärligt talat.
Har du inte gjort nog?
Du är den sista som borde kontakta den stackars familjen.
Du godkände bilderna.
Jag minns att nån
som liknar dig sprang runt
och sa: "Folk vill ha information!"
De har gett oss information, Helen. Klagomål.
Hundratals om att vår bevakning var för konfronterande,
men mest klagar de på dig.
För likgiltig. För aggressiv. För kall! Du!
Ingen vapenlobbyist alltså?
Säg att du skämtar! Annars stryper jag nån!
Det var en intervju. Inget traumatiskt.
Inget konfronterande.
-Herregud! -Vi måste prata om vapenlagar.
Det är en sak med vapenlagar,
en annan att sätta en vapenstolle i studion.
Dale, tack. Han är borta.
Okej, vi kommer att ha
en mjukare inställning till den här storyn.
Vi ska göra biografier av offren.
Hjältehistorier om de första på plats.
Order från lille Charlie?
Helen, det är så det kommer att bli i kväll.
Du hade inte behövt slå ner på mig.
Vi borde inte ha visat bilderna.
Jag håller med. Okej? Bilderna var ett misstag.
Men polisen borde ha informerat familjen.
De får aldrig den bilden ur tankarna.
Dale, jag har gjort det här mycket längre än du.
Vi kan backa undan från konfronterande bilder,
men vi kan inte backa undan från vapenlagar.
Hela landet står på randen till en kolossal förändring.
Det är vårt jobb att rapportera om det.
Tror du att bästa sättet
är att sätta en vapenlobbyist i studion i kväll?
Det gör jag.
Jag ska prata med Lindsay.
Bra.
Jag kan inte säga hur mycket jag uppskattar det här, Cheryl.
Det här evenemanget kommer så olägligt.
Nej, det är bra med distraktion. Jag kan inte lyssna på det längre.
Detaljerna är bara för hemska, eller hur?
Ja, jag hade mardrömmar om det.
-Hej! -Här inne, älskling!
Hon lovade att vara här vid tio.
Hur som helst, vi pratar inte om det mer.
-Prata om vad? -Hej.
-Galenskapen på gatorna. -Vad?
Skottlossningen i Clifton Hill.
Är det första gången du hör talas om det?
Din far ägnade hela sitt program åt det.
-Jag har gjort mig av med min tv. -Va?
Scott och jag satt bara där och fick fyrkantiga ögon.
Var det, jag menar... Hur många människor...
Minst sex döda och dussintals skadade.
Herregud.
Jag måste säga att jag blev chockad över er sändning.
-Att se en död kropp på nyheterna. -Jag vet.
Vill du veta det värsta?
Mannens familj såg det och ringde in.
Va?
Det var så de fick veta det.
-Det är hemskt. -Jösses!
Börja med Kay.
Vad vill du ha att dricka?
Ja, jag tar vitt, tack.
Jag tar bara en vodka, tack.
Måste du titta på det?
Kan du inte bara stanna i sminkrummet?
Helen gör det mesta, så jag måste vara där och fixa till henne.
Tusan.
Ja, jag försöker titta bort, men hon beskriver allt.
Jag vet inte hur hon gör det. Som om det inte påverkar henne.
Jag skulle vara en röra om jag var tvungen att prata om det.
-Ja. -Förlåt.
Jag vet att du är upptagen, men kan jag bolla en sak?
Visst.
Det är en personlig fråga.
Jag vet att du och Dale är...
Jag tänkte att du kunde vara en bra person att...
Rob och jag är tillsammans.
Ja.
Vi har försökt att hålla tyst, men nu misstänker Dennis nåt
och Rob vill berätta.
Men jag är orolig att det skulle förändra hur jag ses på kontoret.
Ja, det kommer det att göra.
Du måste bara fråga dig själv: "Är han verkligen värd det?"
Det är han.
Var beredd på en hel del skvaller, en hel del insinuationer.
De kommer att se på dig som Robs flickvän.
Investera i en kostym och sluta klä dig som en skolflicka.
Du är producent nu, Noelene. Var bestämd och stå på dig.
Nåt annat?
-Nej. -Okej.
Tack, Helen.
En kadett från Duntroon beskrev honom som en omogen pojke
besatt av fantasier...
Hoppas att jag inte ångrar detta.
...disciplin som krävs,
en giftig kombination som utbröt i våld.
När den första chocken från Hoddle Street har lagt sig
vänder samhället nu blicken mot vapenlagstiftningen.
Med oss i kväll är Stephen Bramhall,
ordförande för Australasian Firearm Alliance.
-Stephen, välkommen. -Tack.
Kan du berätta för oss om
de skjutvapen som användes i skottlossningen på söndagen?
Det man måste förstå om dessa vapen
är att det inte är ovanligt att ha en sådan spridning av skjutvapen.
Mossberg-hagelgevär med pumpfunktion
och det halvautomatiska Ruger-geväret
kan användas av jordbrukare för att bekämpa skadedjur.
Dale, du som är från Bendigo, det vet du.
Och det tredje vapnet?
Det var ett annat gevär, en Norinco M14.
Och Norinco är militärklassat, eller hur?
Ja, han var säkert kvalificerad från sin tid i arméreserven.
Och alla tre vapen ägdes lagligt.
Fakta om skytten
målar upp ett porträtt av en ganska arg och instabil ung man.
Hur kunde han överhuvudtaget få vapenlicens?
Helen, psykologisk olämplighet är svårt att upptäcka.
Det här är en man som fick alla rätt på provet
och klarade den psykologiska utvärderingen för militärakademin.
Det vållar allvarlig oro om Duntroons urvalsprocess,
-eller hur? -Det får du fråga dem om.
-Han är en hal jäkel. -Det är bra.
Om det finns krav på att skärpa vapenlagen,
vilka restriktioner skulle du välkomna?
-Inga av dem. -Men vi har...
Vi har redan skärpt vapenlagarna, och det här hände ändå.
Restriktioner möjliggör för staten att kontrollera medborgarna.
Så du tycker att civila
ska kunna gå omkring med militärklassade vapen
även om det innebär...
Försiktigt, Helen.
-I slutändan... -Herregud.
är inte ansvarsfulla vapeninnehavare skyldiga, bara den galningen.
Jag tror att ni i media också bär ett stort ansvar...
-Gå till sport nu. Nu! -...för det som hände...
-Ja? -Cheryl, få in Rob i studion nu.
-Nu! -De vill ha in dig i studion.
-Va? Redan? -Ja, direkt.
-Va? -Kom igen.
Här!
Det är ett vanligt svar för vapenlobbyister.
Att skylla på allt och alla
förutom de lättillgängliga skjutvapen?
Sjuka hjärnor gör sånt här av en enda anledning,
uppmärksamhet. Uppmärksamhet som ni ger dem.
När detta hände var ni så otroligt upprymda.
Det stämmer inte alls.
Ni gjorde honom känd.
Vilket kaos.
Det här hände eftersom en civil kunde gå in i en butik
på High Street och gå ut med ett militärklassat vapen
gjort för krigszoner.
Om du överser med det
överser du inte dödsfallen på Hoddle Street?
Vet du vad ditt tv-bolag sände på söndagen
när alla de där människorna dog?
En kriminalthriller med ett tvåsiffrigt antal döda.
Du sa att pojkens huvud var fullt av krigsfantasier.
Var tror du de kom ifrån?
Tyvärr var det allt vi har tid för.
Tack, Stephen Bramhall,
för en livlig debatt.
Här är nu Rob Rickards
och det senaste inom sport.
Herregud, Dennis. Varför gick du med på det här?
Australiens bäste poängplockare, Greg Chappell,
har fått en plats i frandets lemsta...
...landets främsta cricketadmin...
Ska vi försöka igen? Han har...
Ut med det, din idiot. Ut med det!
Ursäkta.
Den tidigare kaptenen är redan medlem i uttagningskommittén.
Det här är ett fiasko! En katastrof!
Jag vill se patrasket på mitt kontor så snart han är klar.
In med honom!
-Brett McKenna vet mer. -Sändningen är slut!
Varje tvivel rörande Chappells förmåga att sitta i ACB
är om han har tillräckligt med erfarenhet som administratör.
Förslag om att han behövde en lärlingsutbildning
är trams i hans ögon.
Geoff, vi har den senaste versionen av manuset på promptern.
Förlåt, Paul. Jag har ändrat det igen.
Jag har lagt till 40 sekunder. Jag gör tillägg allt eftersom.
-Okej... -Trettio sekunder!
Oroa dig inte, jag ska inte nämna News At Six.
-Åtminstone inte vid namn. -Ja. Okej.
God kväll. Jag är Geoff Walters och välkomna till...
Dale, jag tänkte inte bara låta honom fortsätta...
Vi kom överens om en lugn ton.
Jag tappade den inte.
Geoffs show började precis. Jag tror att nåt händer.
Det har lyft fram några av de finaste kvaliteterna i Melbourne.
Tyvärr har det också tagit fram några av de värsta sidorna.
Jag talar om agerandet hos ett tv-bolag i synnerhet.
Vad som borde vara en viktig samhällstjänst från media
har helt klart blivit en kapplöpning mot botten.
Den inställning som bolaget i fråga har haft
utgör en oroande ny lägstanivå.
I går morse, bara några timmar efter tragedin,
skyndade sig tv-bolaget att sända
och skröt om att de hade varit först på plats.
Men i sin brådska sände de bilder på ett avlidet offer
innan polisen fick en chans att informera hans familj.
En kärleksfull familj fick veta om det meningslösa mordet
på sin make och far via ett nyhetsprogram på tv.
Jag kommer inte förolämpa denna familj genom att namnge dem
eller paradera dem framför kameror,
men jag vill framföra mina kondoleanser
och min uppriktiga ursäkt å alla respektabla mediers vägnar.
Jag vill försäkra våra tittare
att ni inte kommer att se några grafiska, skadliga bilder här.
För att ni inte har några.
Jag anser att journalister bör uppföra sig
med orubblig integritet i alla lägen,
men särskilt vid en tragedi som denna.
Charles Tate på linjen till dig.
När jakten på en story blir en desperat jakt på tittarsiffror
förlorar vi mänskligheten ur sikte.
Bolaget och nyhetsuppläsaren i fråga
var olämplig och utom kontroll.
Hej, Charlie. Hur mår du?
Hon har tappat kontakten med värderingarna i vårt samhälle.
Tekniskt sett kanske,
men andra rapporterade om händelsen.
Du försäkrade mig om att du fingranskar varje story.
Så jag funderar bara på
hur du inte märkte det här?
Den incid...
Den incidenten inträffade under en uppdatering, och det är...
Det är Dennis Tibbs ansvar, tyvärr.
Nu när vi är inne på det här ämnet
var Helen tydligen häromdagen...
Men han säger att det bara berodde på snabba manövrar av polisen
att hans team kunde nå de skadade här.
De körde in i,
vad de trodde var skottlinjen, för att skydda...
Dale, Helen, kom in hit, tack.
Charlie Tate vill ha bort dig från studion.
-Hur länge? -Så länge som det tar
för storyn om Hoddle Street att lägga sig.
Hon är borta.
Det kommer att elda på kritikerna.
Dale, hör på mig.
Du kommer överens med Charlie Tate.
Det gör inte hon.
Helen har tur att det här inte är ett permanent beslut.
-Är du okej? -Ja, jag hade inte...
Jag blev utkastad därifrån. Jag fick inte ordning på manuset.
Kan vi gå igenom ett par saker inför i morgon?
Nu? Jag är rätt sliten. Kan vi göra det på morgonen?
"Frandets lemsta."
-Bra jobbat, Rob. -Fan.
Får jag komma in en stund?
-Drink? -Nej, det är bra, tack.
Nej, jag menar, behöver jag en?
-Vill du ha bort mig från studion? -Ja, för tillfället.
Det är ett misstag.
Vi borde inte ha visat bilderna,
-men vi var alla med på det. -Alla?
Ja. Och när saker som de här händer
håller man huvudet kallt och fortsätter...
Helen, jag vet inte vad det är, men dina instinkter är fel.
-Hur då? -Jag vet inte.
Hela din inställning.
Den är sträng, den är aggressiv, den är...
-En jävla massaker. -Ja.
Ska jag dämpa ner det?
Nej, men jag har sett dig bevaka tragedier förr.
Då var Geoff stjärnan,
du var hans motvikt.
Nyheterna påverkar dig.
Som om du kanaliserade våra känslor åt oss.
Jag har sett dig gråta på tv förut.
Det är så jag ska reagera som kvinna?
Ja.
Okej. Då kalibrerar jag om.
Men jag kan inte göra det hemma. Jag måste vara i studion.
Okej.
Om du tror att du kan vända skutan så ringer jag Lindsay.
Men jag sätter på tv:n i morgon kväll
och jag behöver se den förändringen.
Förstått?
Rob!
ONSDAG 12 AUGUSTI 1987
Jag vet att det är fånigt,
jag är bara inte så sugen på att köra genom staden än.
De öppnade vägen på några timmar.
Jag vet, jag vet.
Jag är fortfarande lite nervös i bilen och jag tänker på det.
Det är lite mycket. Några berättelser...
Jag måste gå. Jag ringer tillbaka.
-Okej, älskling. -Hej då.
-Är du okej? -Ja.
Polisen har offentliggjort ytterligare tre namn på offren,
så vi kan nog gå vidare från detaljer och mördaren.
Noelene jobbar på ett sätt att kontakta familjerna.
Dale, jag går inte in i dag.
Va? Jag trodde du sa att Charlie ändrade sig.
Ja, men jag tror att mitt omdöme är
lite fel här.
-Det tror inte jag. -Nej, du sa det.
Ja...
Inledningsvis fokuserade vi för mycket på skräcken,
men nu har vi namnen på offren.
Vi kan fokusera på deras berättelser.
Jag har sett dig intervjua sörjande människor, Helen, det är...
Dale, jag tänker inte prata med offrens familjer.
Jag är den sista personen de vill träffa.
-Okej. -Okej.
Okej.
Jag ringer dig vid lunch.
Den där detaljen som jag berättade för dig i går
om familjen som såg sin far på nyheterna?
-Ja. -Tragiskt.
-Du förde väl inte det vidare? -Ursäkta?
I går kväll? I sitt program höll mr Walters
som ett tal, ett ganska långt tal...
Cheryl, jag skulle aldrig utnyttja en familjs tragedi på det sättet.
-Jag vet. Självklart inte. -Jag är chockad över att du ens...
-Nej, det säger jag inte. -Vad är det du säger då?
Förlåt. Jag vet inte.
Vad jag kan förstå fick den stackars familjen inga svar
från polisen eller News At Six,
så de försökte med alla tv-bolag, inklusive Geoffs.
Det var så han fick veta om tragedin
och därför kände han sig manad att tala.
Jag måste ha... Förlåt.
Jag måste fortfarande vara lite skakad eller...
Kan vi bara... Jag fick en riktigt bra idé
om en frisyr för Variety Clubs lunch.
Vi får se.
-Var var du? -När?
I går kväll.
Jag åkte direkt hem till dig efter jobbet. Du var inte där.
-Var var du? -Jag kanske...
Vad var klockan? Jag kanske sov.
Klockan var halv tio. Huset var helt tomt.
Din bil var inte där.
Var har du varit?
Det här är inte vad det låter som. Jag har bott på ett motell.
Inte på det sättet. Inte på det sättet.
Egentligen behövde jag bara...
Det här är så dumt.
-Vad? -Du mår bra. Jag mår bra.
Hemma kan jag fortfarande inte sova.
Minsta ljud för mig tillbaka till söndag kväll.
Och jag som inte vet var du är och...
Jag hörde skotten, Jag är en sån idiot.
-Nej, det är du inte. -Jag är, jag...
Jag var på andra sidan staden, du mår bra,
allt som folk gick igenom den natten och...
Och jag kan fortfarande inte sova i min egen säng.
Det är okej.
I veckans program har vi: När ställde du frågan?
Herregud.
Du ser ännu värre ut än i går.
Har du hört?
Om den sörjande familjen, Geoffs kritik eller om Helen?
Jag visste det.
Jag visste det från första stund, men jag lät henne fortsätta
för Helen tycker att jag är upptagen av tittarna
och hon är den seriösa journalisten.
Dale, det du beskriver är bra publikinstinkter.
Du har dem.
Dina kan vara bättre än Helens nuförtiden.
När jag ställde frågan var jag på ett fält!
-Hallå? -Hej.
Duscha och gör dig redo.
Jag kommer över med ett team.
Nej.
Lita på mig. Jag har en idé.
Jag är där om 20 minuter, Okej? Hej då.
Vi har gjort offren, mördaren, poliser, politiker,
men vilken inverkan har det här haft på vanliga människor?
-Mannen på gatan? -Ett porträtt av
en sörjande stad som försöker
-lappa ihop. -Mannen på gatan.
Okej, okej. Mannen på gatan.
Mina barn känner till den gatan. Det är så vi tar oss in till staden.
Och alla pratar om det på deras skola.
Hur förklarar du det för dem?
Jag berättade bara för dem att nåt riktigt hemskt hade hänt
men att de är trygga.
Jag vet inte om jag tror det.
Barnen kan se att jag inte gör det.
Det finns affischer på High Street för alla actionfilmer.
Stallone med maskingevär. Man kan inte se dem på samma sätt.
Tror du att media spelar en roll i det verkliga våldet?
Jag vet inte. Kanske.
Det kommer en ny Schwarzenegger-film
som heter Predator.
Tänker du bojkotta filmen?
Nej, jag kommer nog ändå att se den.
Men för vissa finns det anledning till hopp mitt i rädslan och sorgen.
Många av offren är i min ålder, tidiga 20-årsåldern,
så det skakade verkligen om mig.
Jag började arbeta som volontär på journumret.
Det är många som ringer, många är ledsna,
men det får en att känna sig närmare dem,
för jag antar att vi måste hålla ihop,
särskilt i tider som dessa.
När vanliga människor visar sånt mod och sån grace
i kölvattnet av en sån tragedi helt enkelt genom att fortsätta
inser vi att andan i denna gemenskap aldrig kan utplånas.
Jag är Helen Norville, News At Six.
Herregud. När kommer den att vara klar?
Va? Nej. Jag behövde den i går.
Skynda på. Vad är det?
Rob och jag har nåt att berätta.
Fortsätt, det är okej.
Toppen. En gissningslek.
Vi dejtar. Det har vi gjort ett tag.
Så du hade rätt.
-Du har hemligheter för mig. -Det påverkar inte mitt arbete.
-Lindsay? -Jag kan hantera Lindsay.
-Receptionen äter upp dig. -Låt dem prata.
Herregud, ni två. Okej.
För min del...
...kan ni göra vad ni vill.
-Din skitstövel. -En gullig story.
Okej, det är en icke-story.
Jag skulle inte sätta det högre än det fjärde segmentet.
Hallå? Dennis. Ja. Är ni klara?
-Ja. -Ja.
Japp.
Jag?
Ja, jag kan vara där om en timme.
-Hej då. -Hej då.
Charles Tate ringde. Han vill att du ringer honom.
Tack.
-Ja? -Tittade du?
-Som utlovat, ja. -Som hotat.
-Och? -Jag hade några synpunkter.
-Som? -Jag älskade det.
Jag visste inte att jag behövde det.
Det var en bra kurskorrigering.
Mer sånt, tack.
-Okej. -Och Helen,
i framtiden, om nåt av mina direktiv irriterar dig på nåt sätt
står min dörr alltid öppen.
-Det kanske du ångrar. -Jag tar risken.
Jag blev ombedd att komma förbi.
Dennis Tibbs.
Dennis Tibbs är här. Gå in.
Hur kommer de in där?
Vem fattade beslutet att sända bilderna på kroppen?
Vem godkände det?
Det diskuterades som ett team.
Det var Lindsay, Helen, Dale, jag
och vår producent Noelene.
-Hon var där. -Det är intressant.
Det är konstigt eftersom Lindsay sa att det var ditt beslut.
Och bara ditt.
Det var en kaotisk morgon.
Mycket som hände snabbt.
Vad är dina tankar om Lindsay, Dennis?
Bara i allmänhet som nyhetschef.
I allmänhet är Lindsay...
Jag menar, han är min chef.
Det var inte vad jag frågade dig.
Lindsay är...
-Han är hetlevrad. -Vulkanisk.
-Ja. -Det kan man säga.
Han är en rolig kille. Det är som...
Det är som att han är fast i mitten av 70-talet.
-Tidigt 60-tal. -Ja.
Dennis, vem skulle du säga
är den bästa nyhetschefen i dag?
Vissa skulle säga att Vincent Callahan är den bästa.
-Jaså? -Ja.
Jag känner honom. Vi började tillsammans.
Han är verkligen smart. Han har massor av idéer.
Jag kan kolla upp honom om du vill.
Förlåt mig. Jag måste ställa den här frågan en gång till.
Vem godkände bilderna?
Jag var bekymrad,
så jag ringde Lindsay och bad honom att komma och ta en titt.
Han sa absolut åt oss att använda dem.
Ja.
Jag skulle uppskatta om du kunde kolla med Vincent åt mig.
-Tack. -Mitt nöje.
Undertexter: Daniella Twedmark plint.com