Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ahoj, Lizzy.
Ahoj, tati.
V pondělí mi začíná výstava.
To je od zítřka za týden. Dej si to do kalendáře.
Asi nemám pozvánku. Pokud nezapadla v reklamní poště.
Pořád mi chodí spousta reklam.
Vidělas ten falešný rukopis, co používají?
Má to vypadat jako psané rukou.
Tati, zvu tě takhle, neměla jsem čas nic rozesílat.
Přijdeme všichni.
Zase tu mám hosty.
Určitě by si rádi někam zašli.
Nelíbí se mi, že jsou zase u tebe.
Líbí se jim tady. Jsou tu rádi.
Byli tam nedávno.
To nemají kam jinam jít?
Mám rád společnost.
Mám pocit, že tě využívají.
Ale ne.
Stavím se u tebe, snad tě tam nedrží svázaného.
Věř mi, že tak vzrušující to není.
Ale asi by to bylo docela zábavné.
Je ten jejich pes mi vadí, je nevychovanej.
Pořád si plete roh gauče se stromem.
To je nechutný.
Pojď se na to mrknout, Lizzy.
Už dlouho hledám na ten strom dobrou pneumatiku.
Situace s vodou se zhoršuje, Jo.
Teče sotva vlažná.
Pár minut vlažná a pak jenom studená.
To zní vážně.
Pustím se do toho.
Nejdřív musím přežít tenhle týden.
Teď bych tu ani neměla bejt.
-Mám moc práce. -Já taky.
Nevím, co si počnu bez teplý vody.
Říkala jsem ti, že se můžeš sprchovat u mě.
Chci, aby mi taky tekla teplá.
V pátek zahajuju výstavu. Budu to moct řešit až pak.
Taky vystavuju. Prostě...
Nejsi jediná, kdo má termín.
Já vím, ale mám dvě výstavy, a to je fičák.
Můžeš mě trochu postrčit?
Ty máš hlad?
Musíš počkat, došlo ti žrádlo.
Teď mám práci.
Do obchodu zajdu pak.
Fajn! Sklapni! Bože, Ricky, kazíš mi pracovní den!
Posloucháte Toddovu hodinku. Šťastné pondělí vám všem!
Počítám dny pořadu na střeše kos...
Ericu!
Čau.
-Celej rok mýho života. -Tak ukaž.
Moc pěkný.
A co ten zip?
Nic, místo něj mám sucháč.
Což, jak jsi říkal, není ideální, protože se to lepí k přízi.
Jo, je to trochu horší, ale...
Lizzy, můžu dostat kafe, prosím?
Tady nejsi v kavárně.
Můžeš mi aspoň říct, co mám za úkol?
To se ještě nerozhodlo.
Randal by se mnou dělat neměl.
Vůbec se neshodneme.
Máme různý teorie o kulturní produkci,
nebo mě prostě nemá rád, nevím.
Jenom aby bylo jasno.
-Nazdar. -Ahoj.
Je tady velkej článek o Marlene Heymanové.
SOCHAŘSTVÍ
„Oddaná, skromná, zářivá a zvláštní.
„Vidí sklo jako náboženský nástroj pro gnostickou meditaci.“
Ty jo. Silný slova.
„Vdechnout sklu život se zdá jako...“
Lizzy?
Přines program na zbytek roku, ano?
MARLENE HEYMANOVÁ UMĚLKYNĚ
Cestovní účtenky našich hostů.
Timovi Hunterovi jsem dala hotovost, tak je tam faktura.
Na.
Jasně.
Jsi připravená na tenhle týden?
Ale jo.
Pár věcí bude později. Nevadí?
Uděláme místo. Přines, co máš.
To zvládneme.
Jo, včera jsem viděl u Jo v ateliéru její tvorbu.
Řeknu ti, že mě to dost nakoplo.
Fakt úžasný.
Byla by úžasnější, kdyby mi spravila teplou vodu.
Už jsou to dva tejdny.
Už musím do školy. Přines svý věci, nějak to dáme.
Používá kulatá zrcátka
a zvláštní olejové lampy.
Tlak médií, tlak technologií. Lidské stíny.
Takový chaos obrazů.
Jak to tedy všechno působí?
Vyráží nám to dech.
Nemá někdo chuť vlézt dovnitř?
Grace? Mayo?
Nezamknu tě tam.
Tuhle... jediná mi nenahání husinu.
Mám z ní zvláštní pocit.
Prostě je tak akorát.
Hezký tvar, ne moc uhlazený.
Je v tom vidět spontánnost.
Je to osobitý.
V poledne máte schůzku s děkanem.
-Jo. Připomeneš to Jackie? -Ví to.
A říkala jsem si, jestli bych si zítra nevzala volno.
Napadlo mě to.
Mám spoustu práce s tou výstavou.
Takže nevadí?
Když nepřijdu?
Lizzy, jestli si bereš den volna, tak si ber den volna.
-Dobře, tak zítra nepřijdu. -Dobře.
Mluvilas s tátou?
Ty lidi jsou zase u něj doma.
Jací lidé?
Lidi, co u něj bydlí.
Tvůj otec žije svůj vlastní život a všichni mu přejeme jen to nejlepší.
Lizzy, snažím se tu soustředit.
SÁDROVÉ FORMY
VÝROBA KERAMIKY
Nevím, co se tady učí.
Ale ráda bych se přidala.
-Myšlenky a pohyb. -Aha.
Vy jste Lizzy, že? Udělala jste hezký leták.
Článek jsem ještě nečetla, ale letáček jsem navrhla.
Super. Děkuju.
Chci udělat dojem na studenty.
A ten leták byl moc hezký.
-Díky. -Tak zatím.
Ahoj, nechte mi vzkaz.
Ahoj, Seane. Jak se máš?
V pondělí mám výstavu. Zase u Lauren.
Jestli máš čas, přijď.
Dobře.
Tak zatím.
Měj se.
-Ahoj. -Ahoj.
Říkali, že dělají katalog, a teď tvrdí:
„Do zahájení výstavy to nebude hotový.“
To dokáže jen naše škola. Bože.
-Trapný. -Fakt ubohý.
Abigail Firescheinová v záři reflektorů.
Bez katalogu je to zas jako moje dizertační výstava.
-Koho to zajímá? -Dočkáš se. Nějak se to stihne.
Akorát... ne včas.
Jo, uvidíme.
Ale ne! Ricky! Ne! Seš zlobivá kočka!
Zlobíš, Ricky! Mazej odsud!
Sakra!
Ty blbej ptáku.
Zmiz. Leť někam jinam. Umři někde jinde.
Bože, jsem krutá.
Ricky! Seš zlej! Zlej.
Sakra.
Lizzy.
Hele.
Našla jsem zraněnýho ptáka.
Cože?
Našla jsem ptáka. Hele.
No tak.
Jsi v bezpečí.
-Holub? -Asi ho potrhala kočka.
Válel se vzadu v záhonu.
Asi má zlomený křídlo.
Chudák. Podívej se na něj.
Jsi v bezpečí.
Podrž ho chvilku.
Myslím, že to udělal Oscar.
Ten kocour je postrach. Neměl by chodit ven.
-Pojď, ošetříme ho. -Jo.
A ještě takhle.
Myslím, že to bude dobrý.
Tak jo.
Fajn.
Vypadá to dobře?
Myslím, že jo.
Potřebujeme krabici.
Počkej.
Dobře.
Tak jo.
Věž z časáku People. Tohle jsem dělala asi v prváku.
Klasika.
Tak jo. Tady máš.
Perfecto.
Co si s tebou počneme?
Co budeme dělat?
Musím do práce.
-Co dneska děláš, Lizzy? -Já?
Pracuju doma v aťasu. Mám spoustu práce.
Musím připravit výstavu v Nationale.
Já mám kočku, Jo.
Ricky je nahoře.
Ten pták s tebou může být v aťasu.
-Vzala jsem si dneska volno z práce. -Ani nepípne. Že jo?
-Tak dobře. -Super! Jsi úžasná.
Vezmu si ho zpátky hned, jak dorazím domů.
-Jsi nejlepší. -No jo.
Tys už toho natropil dost.
Promiň.
Fuj.
Co se děje?
Proč lapáš po dechu?
Tady Jo. Nechte mi vzkaz.
Tvůj pták se chová divně.
Asi nedýchá správně.
Zavolej mi.
Dostals infarkt, nebo co?
Máme toho dneska hodně, pane ptáku. Moc nepomáháš.
Tvůj pták se chová divně.
Asi nedýchá správně.
Zavolej mi.
Má to hezky ovázané.
A proč tak funí?
Je trochu ve stresu.
Nebudu ho trápit.
Zahříváte ho? Ptáci mají rádi teplo.
Pracuju v ateliéru v garáži, není tam zima.
Je tam chladněji, ale...
Glazuju keramiku, ale moc to nesmrdí.
Ateliér možná není nejlepší místo.
Do krabice můžete dát ohřívací láhev.
Máte ji?
Kupte ji a naplňte teplou vodou.
Mně teplá neteče. Už to bude dva týdny.
Máte sporák?
Mám.
Ohřejte vodu v konvici nebo hrnci.
Zabalte lahev do ručníku. Nesmí být moc horká.
Tak akorát.
To je všechno?
Je to holub.
Dlužím vám pivo!
Co dělá ptáček?
Stál 150 dolarů.
Zaplatila jsem kreditkou. Musíš mi to vrátit.
Sto padesát dolarů? Páni, co mu to dělali?
Můj jedinej den na práci a je úplně v háji,
protože jsem se ti starala o ptáka.
Za to se omlouvám.
Můžeš o tu částku snížit nájem.
Ten den mi to nevrátí.
Je úžasná.
Ty zelený punčochy jsou senza.
Moc hezký.
Úžasný.
Ještě něco bych měla vědět? O tom ptákovi.
Mám ptačí zob. Tři dolary devadesát devět.
Díky, že ses o něj postarala.
Pojď, petit oiseau.
Půjdeš ke mně. Bude tam hezky.
Rozluč se s Lizzy. „Ahoj, Lizzy.“
Ahoj, Lizzy.
Dobrej tah přijít sem brzo.
-Máš vlastní pec. -Makala jsem na tom celou noc.
Tak jo.
Můžeš je dát na šestku.
Na šestku.
Je skvělá.
Možná je namoč.
Jo, to bych mohl.
Kolik kusů ještě bude?
Ještě jeden. Už ho skoro mám.
Fajn. Hoď s sebou.
Hezky pojaté.
Jak je na tom pták?
Zdá se v pořádku. Dala jsem ho k oknu.
Vezmu ho do kanceláře. Je tady hluk.
Dík.
-Co je tohle? -Pták.
To je holub.
-Roztomilej. Co se stalo? -Našla ho Jo.
Veterinářka si myslí, že má zlomený křídlo a je ve stresu.
Co je tohle?
Něco, co objednal Ned Halter.
Asi je to soukromé. Řekni Nedovi, ať si ho vyzvedne u mě v kanceláři.
Tys vzala holuba k veterináři?
-To je šílený. -Tak běž. Děkuju. Máš po službě.
Slečinko, já jsem z Tacomy.
Holuby střílíme vzduchovkou. Nebereme je k veterináři.
Lizzy vzala holuba k veterináři. Prej je ten pták ve stresu.
Než se v roce 1971 vydal ve své kosmické lodi na Měsíc,
astronaut Alan Shepard si nikdy nepomyslel...
Ahoj!
-Pro tebe. -Děkuju. Pojď dál.
Mí únosci umírají touhou tě poznat.
Lee, Dorothy. Moje dcera Lizzy.
Tak tohle je Lizzy. Těší mě.
Hodně jsme o vás slyšeli.
Dorothy a Lee právě přijeli z Kanady.
Byli jsme v zahradách u Victorie.
Minulý týden?
-Nádhera. -Opravdu nádhera.
-Byla jste tam? -Ne.
Ale byla.
Byla jsi tam, když jsi byla malá.
Tak asi jo, byla.
Teď mě omluvte. Musím na la toilette.
-Bille, má Lee udělat kávu? -Posluž si, drahá.
Mimochodem, dochází ti kafe.
A taky dochází polotučný mlíko.
Protože v noci chodíš na cereálie.
Má mě prokouknutýho.
-Tati, jak dlouho tu zůstanou? -To nevím.
Kde vůbec bydlí?
Na zimu jsou v Mexiku a na léto v Kanadě.
Žijou dost svobodně.
Máma tě pozdravuje.
Vážně? Tak že já ji taky.
Jak to jde s tou výstavou?
Skvěle.
Tak to je báječný.
Pokud ti něco padne do oka,
tak si to vem.
Měl bys dělat víc takových.
Užívám si důchodu.
-Nevěřím ti. -Je to pravda.
-I tak bys to měl udělat. -Ne, mám napilno. Ráno vstanu.
Udělám trochu tamtoho, trochu támhletoho, a než se naděješ,
-je zas čas dívat se na telku. -To zní hrozně.
Mně to vyhovuje.
Nemůžu to najít.
Vytáhnul jsem to, ale...
asi to vstalo a odešlo.
-Jdeme zpátky za kamarády. -Tati, to nejsou tví kamarádi.
-Sotva je znáš. -A heleme!
Celou dobu visela tam!
Dej to bratrovi, až ho uvidíš.
Tu bundu tahal pět let.
Byla moje, ale on mi ji vzal.
Možná se mu bude zase líbit.
-Jo, na to si vzpomínám. -Jo.
-Mluvils se Seanem? -Mluvím s ním pořád.
-Tak pojď. -Kdy jsi s ním mluvil naposledy?
Přinesl výbornou nádivku na Díkůvzdání.
-Famózní. Jdeme. -Tati.
To bylo před půl rokem.
Před půl rokem byl v pohodě. A nádivka byla skvělá.
Tak jo.
-Můžeme? -Jo.
Nádhera.
Že jo?
Jo.
Výtečný.
Dobrá práce, Ericu.
Dobrá práce, holky.
Ahoj.
To jsou vaše sošky?
Jo, moje.
To jsem nevěděla. Je to bezva.
Jsou krásný.
Všechny jsou nádherný.
Tak vyšly dobře, co?
Máš zítra čas?
Měl bych mít.
Čím dřív, tím líp.
Ahoj, Jo. Jak se máš, drahoušku?
Ahoj, Jean. Dobře. Aspoň myslím.
Jak to jde v Nationale?
Asi už to mám připravený tam i tady.
Myslím, že se ty dvě výstavy vzájemně dobře doplňujou.
Bravo! Tak...
Retrospektivní výstava Abigail Firescheinové je velká událost a...
Jsme fakt hrdí.
První absolventka OCAC, která se tam objeví.
To musí být skvělý pocit.
Snad se ten katalog stihne včas.
Já taky doufám. Moc rádi tě oceníme.
My děláme katalog?
Věděls, že Jo Tranová bude mít katalog?
Můžu toho ptáka vzít.
Najím se s Jackie a pojedu domů.
-Může zůstat v autě. -Tady mu nic nechybí.
Hodím ti ho, až se vrátím.
Dobře. Tak až pak.
-Ahoj, Jo. -Ahoj.
-Zítra jdeš na vernisáž, že? -Jo, rozhodně.
Lizzy, nemáš zubní nit?
Jime, pustíš mě do koupelny pro hosty?
Tam se nesmí.
Neteče mi doma teplá voda. Fakt se potřebuju osprchovat.
Dojdu pro klíč, ale neměl bych tě tam pouštět.
ABIGAIL FRISCHEINOVÁ V ZÁŘI REFLEKTORŮ UMĚLKYNĚ: JO TRANOVÁ
HVĚZDNÝ KŘEČEK
Máš to odemčený.
Neudělej tam bordel.
-Ahoj. -Ahoj.
Vařím.
Pojď dál.
Nesu ti bundu.
Je od táty. Myslel, že se ti bude líbit.
A pozvánku na moji výstavu, jestli chceš.
-Nechala jsem ti vzkaz. -Jo.
Na vzkazy moc nejsem.
Co vaříš?
Královskej pokrm. Ragú.
Chtěla jsem dorazit dřív, ale jsou zácpy.
-Lidi neumějí řídit. -Jo. Málem mě tuhle nabourali.
To mě nepřekvapuje.
Co se děje?
-Nejde mi čtvrtej kanál. -Aha.
Jedinej, kterej sleduju.
Dávaj tam ty starý seriály.
Havaj 5-0.
Zóna soumraku.
Klasika. Ale přišel jsem o ně.
Proč nezavoláš kabelovce?
Nemám kabelovku.
Chytám to přes anténu.
Vím, co se děje.
A co se děje?
To nechtěj vědět.
Sousedi to zablokovali.
To můžou?
Přišli na to.
Nevím, jestli něco takovýho vůbec jde.
Ty si to nemyslíš?
Věř mi, že to dokážou. A dělaj to.
Ty lidi mají prsty všude.
Přesvědč se sama.
Viděl jsem tvoje auto. Chtěl jsem tě pozdravit.
Ahoj, Craigu.
-Ahoj, Seane. -To je Craig.
Ahoj. Myslel jsem, že seš jinej soused.
Sean mi říkal, že mu nefunguje televizní signál
a nemůže koukat na seriály.
-Pořád nefunguje? -Ne.
Myslí si, že v tom mají prsty sousedi.
Vím, o co ti jde.
Chápu, o co se snažíš. Ha ha.
-Dobrej pokus. -O nic se nesnažím, Seane.
Jestli chceš, můžu ti sehnat sadu Zóny soumraku.
Mají to na DVD.
To není totéž, když vím, co se děje.
Jo, tu bundu si pamatuju.
Přesně tuhle.
Pořád dělá v tom zahradnictví?
Myslela jsem, že má práci.
Nemyslím si. Už nějakou dobu ne.
Zachránila jsem ptáčka.
Má zlomený křídlo.
Páni.
Super.
POZOR – HORKÁ BARVICÍ LÁZEŇ
HROZÍ OPAŘENÍ
NEMÍCHEJTE CHEMICKÁ BARVIVA S PŘÍRODNÍMI BARVIVY
Vím, že má své problémy.
Potřebuje naši lásku.
Potřebuje víc než to.
Je to génius, a to je součást problému.
Vždycky je o pár kroků napřed.
Člověk neví, co má čekat.
-Nevím, jestli je génius. -Něco je určitě.
To říká spousta lidí. Vždycky to tak bylo.
Některý lidi.
Byl vždycky neuvěřitelně kreativní.
Některé věci, které dělal, byly prostě... uf.
Spousta lidí je kreativních.
Měla bys mu trochu věřit.
Já mu věřím. Jen si myslím, že má problémy.
Já vím.
Ale kdo je nemá?
Tak jo, vypadni. Vypadni. Utíkáš.
Běžte! Běžte rychle! Běžte! Běžte jako o život.
Zachraňujete si životy! Běžte!
Dobře, třído.
Nashle. Díky.
-Ahoj, Marlene. -Nashle. Děkuju.
Ahoj, Lizzy.
-Ahoj. -Nakukuješ ze zvědavosti?
-Ne. Spíš se tady schovávám. -Jo tak.
Můžeš se tu schovat se mnou.
Jakože bydlíte spolu?
Ale ne. Bože. Jsme sousedky. Jo koupila starou bytovku.
Táta s bráchou jí ten dům pomohli opravit.
-To zní skvěle. -Jo. Vymyslela to dobře.
Teď může pracovat v ateliéru pořád.
Ty máš taky brzo výstavu.
V pondělí.
Mám ve městě kamaráda z New Yorku.
-Přijdeme se podívat. -Super.
Ne.
Sakra! Můj telefon.
-Najdeš ho ráno. -Fajn.
Užila sis večer?
Ušlo to.
-Bylo tam hodně lidí. -A líbilo se jim to?
Říkali, že jo.
Mrzí mě, že jsem tam nebyla. Ale vypadalo to úžasně.
Měla jsem dlouhej rozhovor s Marlene Heymanovou.
Moc se jí líbíš.
Pořád mluvila o tvých soškách a barvách.
-To je super. -To jo. Zrovna je na vrcholu slávy.
Už tě zbavím toho ptáka.
Tak jo.
Ricky bude rád.
-Hodně rychle to pokadí. -Jasně.
Když už ta výstava běží, tak zařídíš ten bojler, že jo?
Jo.
Fakt bych se ráda vysprchovala.
Jo.
Tahle se povedla. Dobrá práce.
Sakra.
Z jedný strany to muselo víc topit.
Je to trochu funky, ale...
Nedostatky mi nevadí. Vlastně je mám rád. No, radši.
Vypadá to zajímavě.
-Nemyslíš? -Ani ne.
Co?
-Co to děláš? -Nic.
Co tady děláš?
Jenom jsem se stavila.
Chtěla jsem ti něco ukázat.
Ale vypadáš zaneprázdněně.
Co to děláš?
Co myslíš, že dělám?
Dělám dílo.
Velký dílo.
Veledílo.
Nevěděla jsem, že děláš s hlínou.
Umění je, když promlouvá půda.
Poezie je hlas země. Takže je to práce s půdou.
Tohle jsou ústa.
Poslouchej.
Musíš slyšet, co není vyřčeno.
Slyšíš to?
Ani ne.
Spousta lidí to nechce slyšet.
Seane...
Ahoj.
-Haló? -Jsem u Seana.
Není to tu hezký. Sean není v pohodě. Je fakt mimo.
Ahoj.
Tak kde je?
Myslím, že je pořád na zahradě.
Ne, jeď domů.
-Můžu jít s tebou. -Ne, prosím. Lizzy.
Jeď domů.
Nejkrásnější, co jsem viděla. Myslím to vážně.
Ta technika...
Byla to jenom chvilková věc...
-Kdo je to? Co je to? -Fakt hrozný.
Měla bys vidět její dřívější tvorbu, protože to je...
-Myšlenka post-feminismu. -Já to znám.
Byl to docela zajímavý kousek!
-To musím vidět. -To jo.
Tady Jean. Zanechte vzkaz.
Mami. Co se to tam děje? Můžeš mi to říct?
Ahoj, tady Jo. Nechte mi vzkaz.
Jeden z tvých hostů mi zabral parkování.
To se nedělá. A taky...
Jen připomínám, že ptáčkovi by se měla každých pár hodin měnit podestýlka.
Když noviny nevyměníš, je to pak humus.
Tady Jean. Zanechte vzkaz.
Mami, chci vědět, co se tam děje.
Zavolej mi.
Ahoj, tady Jo. Nechte mi vzkaz.
Už mě sere, že nemám horkou vodu, Jo!
Je to děsnej opruz a pěkná sviňárna!
A už toho mám dost!
Užij si večer!
-Potřebuju se osprchovat. -Tady?
Ze sprchy je sklad, není tam místo.
Nemám teplou vodu a potřebuju sprchu.
Něco vymyslíme.
Co se děje? Proč jsi mi nezavolala?
-Bylo to náročný. -Ty jsi ještě tam?
Zrovna jsem odešla. Konečně usnul.
Měl toho hodně na srdci.
-Víš jistě, že spí? -Byl tichej.
Odpočíval.
Dobře. Zavolej mi pak. Ahoj.
Ahoj.
-Ahoj. -Kde je ptáček?
Uvnitř.
-Nechalas ho samotnýho? -Je v pohodě.
Láhev s horkou vodou nevydrží teplá.
Lizzy.
Vždyť není zima.
Kdy zas budu mít teplou vodu?
Pracuju na tom.
To říkáš pořád.
Tak kdy? Zejtra?
Musím do Kelsa pro novej bojler,
ale ten chlap tam prej zítra není.
Má tam bejt pozítří.
To je jedinej bojler v okolí? Proč zrovna tenhle?
Nejlepší a nejlevnější.
-Platím nájem. -Nijak velkej.
Cože?
Řekla jsem, že tvůj nájem není nijak velkej, nic víc.
Máš levný bydlení.
Není to omluva pro vodu, ale je to tak.
A přestaň mi takhle nechávat zprávy.
Tak jo.
To je spousta sýra. Myslím, že lidi toho nesní tolik.
Trochu sní
a zbytek přijde nazmar.
Lizzy, tvoji hosti tu budou za pár minut.
Bude to výjimečnej večer
a na ten sýr se nikdo ani nepodívá.
Přijdou oslavit tebe a všechnu tvoji krásnou práci.
Co se děje?
Jen jsem ti chtěla říct,
že jedu k Seanovi.
Říkal, že večer přijde,
tak ho beru s sebou.
Dobře. Jestli myslíš, že vážně chce.
Chce.
Jasně, že chce. Brzy se uvidíme.
Dobře. Ahoj.
Přijde Sean.
Nezničí nic, že ne?
Žádnej sýr jsi ještě neodnesla.
Ahoj, tati.
Vypadá to úžasně. Páni!
Ahoj, tati. Díky, že jste přišli.
Moc pěkné. A blízko centra.
Je to významná galerie.
Možná to tak nevypadá,
ale vystavují tu skvělé věci.
Můžete se podívat, nebo...
-si dát víno. -Dám si rád.
-Prosím. -Jo.
-Děkuju. -Zinfandel.
Jednu sklenku.
Datle.
Máš velmi odvážný barvy.
Jo.
Zdravím, Craigu.
-Dobrý den, paní Carrová. -Doufala jsem, že tu bude Sean.
-Nikdo neotevřel. -Myslím, že tu není.
Mám ho vyzvednout. Kam šel?
Občas chodí parkem do obchodu na 92. ulici.
ZÁZRAKY SVĚTA
Je to zvláštní. Jedna dekáda a všechno je jinak.
Jo.
Kdo to může... Jak to vlastně řeknou?
Když jsem ve svým světě snů...
tak se to spustí. Prostě na tý vlně jedu.
A daří se mi to.
V tu chvíli se to prostě stane.
Ahoj.
-Ahoj. Díky, že jste přišla. -To bych si nenechala ujít.
Lizzy, tohle je Janet.
Janet je ředitelka galerie v New Yorku.
Těší mě.
Gratuluji. Slyšela jsem samou chválu.
Můj nejlepší kousek se trochu víc upekl,
ale to jsem nemohla ovlivnit.
Odsud to vypadá skvěle.
Nejlepší je to neskrývat.
Jak často něco vyleze z pece a vypadá přesně podle očekávání?
Jo...
-Dorazilas. -Jasně, že jo. A hele, kdo tu je.
-Chtěl tě pozdravit. -Aha.
Viděl tě to tvořit.
Jo tak.
Vypadá to dobře.
Tvůj táta je legrační.
Porozhlédnu se tu.
Tenhle vypadá povědomě.
Jo, to jsem já.
-Plaval jste s delfíny? -Dvakrát.
Kolik to stálo?
-Cože? -Nevzpomínám si.
Byla prostě snob. Šílený snob. Panebože.
Prvotřídní snob.
Tvůj táta mluví o Hildě Morrisové.
-Líbí se ti její věci? -Jo, Hildu miluju.
Prostě mě to vtáhlo.
Můj známý jí vyráběl skříňky
a prý na nikom nenechá nit suchou.
Na nikom.
Lizzy, je to vážně famózní.
Gratuluju.
-Lizzyina máma, Jean Carrová. -Davisová. Jean Davisová.
Nebo ta její kožená vesta.
Milovala ji.
Chodila v ní pořád.
-Mluvíš o Hildě Morrisové? -Ano.
Tys ji neznal.
-Dovoluji si nesouhlasit. -Ne, neznal.
-Mami, kde je Sean? -Nevím. Nemohla jsem ho najít.
Jeho smůla.
Víte, jeden můj přítel má dům...
-Myslela jsem, že ho přivezeš. -Nebyl tam.
Myslela jsem, že by mohl být tady.
Neměl by být venku sám. To není dobře, mami.
Určitě je v pořádku. Asi je u kamaráda.
-Sean přátele nemá. -Craig je kamarád.
-Mami, může být kdekoliv. -Lizzy, prosím tě, uklidni se.
Tohle je tvůj večer. Zkus se bavit.
Nebudu tu jen tak stát, když se Sean pohřešuje.
Kdo říká, že se pohřešuje?
Seane. Bože, tady jsi.
Jela jsem pro tebe.
Říkal jsem, že přijedu. Jel jsem autobusem.
Řekli jsme si, že tě vyzvednu.
-Nevadí. Jsem ráda, že jsi tady. -Jsem tady.
Zkus občas zvednout telefon.
-S tím sýrem opatrně. -Jak to myslíš?
Je to pro všechny. Nechci, aby došel.
Je na stole.
Neměla bys dávat sýr na stůl,
pokud nechceš, aby ho lidi jedli.
-Tohle není večeře, Seane. -Moje večeře jo.
Nech ten sýr být, vážně.
Seane, mluvil jsi s Craigem? Hledal tě.
Co chtěl?
Přestaň.
Přišli na výstavu Dericka Tibbse... pozdě.
Myslím, že to dělají schválně. Jen přijít a pak odejít.
Seane. Konečně, co?
Lizzy, chtěl jsem ti říct, že tvoje kamarádka Janet je vážně fajn.
A prý chce přijít a podívat se na moji... keramiku.
-Jestli mi rozumíš... -Bože, takhle jsi jí to řekl?
Ne. Nemusel jsem nic říkat. Nabídla se.
Chtěla, abys odešel.
Ne proto, abych odešel, Jean.
Konverzovali jsme. Máme hodně společnýho.
Jak se ukázalo, tak máme.
Ten sýr prej nemáš jíst.
A to říká kdo? Můžu jíst, kolik chci.
Lizzy, ta výstava je úžasná. Můžeš na sebe být pyšná.
-Díky, žes přišla, Terri. -Není zač.
Lidi ti rádi lezou do zadku, co?
Nemluv na mě.
Oba přestaňte, prosím. Ztrapňujete mě.
No jo. Nech je bejt, jo?
Nemusíš jim říkat, jak spolu mají mluvit.
Co jim říkám, se tebe netýká.
Týká, protože jsem tady a musím to poslouchat.
Myslíš jenom na sebe, Bille.
Žiješ si ve svým vlastním světě, Jean.
Nevykládej mi, jak mám mluvit s dětma.
To bych se neodvážil.
Stejně by neposlouchala.
Pták!
Páni.
Ne, Seane, počkej!
Asi už chtěl jít.
Jdu si pro cigarety.
Viděla jsem Mikeovu výstavu.
-Jaký to bylo? -Dobrý.
Prej zas dělá ty pouště.
Jo. Ty stromy se mi líbily víc.
Ale i ty pouště.
Zapomínám na Mikeovu barvoslepotu. Není to divný?
Hrozně divný.
Překlad titulků: Lucie Mandziuková