TIDLIGERE I THE NIGHT AGENT
Det er vist svindel.
Det behøver det ikke at være med den rette bankforbindelse.
-Hvad var prisen? -Oplysninger fra præsidentens briefinger.
Med lidt kreativ bogføring kan de gå direkte til valgkampen.
Der er en onlinedatabase.
Den er krypteret, så end ikke jeg kan få adgang uden bogen.
Så en bogchiffer?
Du skjulte telefonen for Secret Service.
Og nu er Brian Mott død.
Jeg ved bare ikke hvorfor.
Adam var på vej til fængslet med din far. Han tog en pistol og skød sig.
-Er Arrington der endnu? -Ja.
Adam, du må gøre mig en tjeneste til.
Forstået.
-Er du i sikkerhed? -Ja, alt er i orden.
Du bør tage hjem.
-Var det frakørslen? -Det er okay. Vi tager landevejen.
CHELSEA SOS - DELT LOKATION
En agent er korrupt.
Adam handler på min ordre.
-Afbryd aktionen. -Nej.
Det vil jeg betragte som landsforræderi.
Præcis som din far.
Med al respekt,
fuck dig.
FOR 23 ÅR SIDEN
Ikke for langt væk, Peter.
Er du klar? Nu!
Jeg elsker dig.
Værsgo.
-Nataktion. Jeg skal bruge… -Koden, tak.
Blad, tårn, is, klinge.
Koden er ikke gyldig.
Hvad? Nej.
Blad, tårn, is, klinge.
Det er Kobberhoved. En Secret Service-agent er i fare.
Beklager, koden er ikke gyldig. Ring ikke igen.
Vi afsøger hele huset. Og der skulle jo være fire personer.
-Hvor blev de af? -Det undrede også os.
Vi går ud af huset, og et stykke væk ser jeg en bygning,
en slags skur, omkring 45 meter væk.
De må være derinde. Så vi rykker nærmere.
Pludselig hører vi noget bevæge sig. Vi sprøjter kugler derind.
Og efter to sekunder hører vi…
-Det er løgn! -Æslet anede ikke, hvad der ramte ham.
-Hvor grufuldt. -Manner.
-Jeg føler stadig skyld. -Gør du?
Ja, ordren var at skyde mændene, ikke æslet.
Det stakkels dyr fortjente ikke sådan en død.
Nej.
-Hvornår opdagede du det? -Opdagede hvad?
At der var noget galt.
Læg pistolen. Med venstre hånd.
Jeg har læst folk i mange år, og du er virkelig god.
Du narrede mig næsten hele vejen.
-Historien er sjov, men ikke så sjov. -Du behøver ikke at gøre det her.
Altså, jeg… Jeg har ikke lyst, hvis det er nogen trøst.
Min forlovede og min familie, hvad vil de tro, der skete?
At du var ude for en frygtelig ulykke. Det var bare sort uheld.
Det er, hvad det her er. Det er…
…sort uheld.
Jeg kan se det paradoksale i, at du lige har reddet mit liv.
Ja.
Det var dumt gjort.
Chelsea!
Pis.
Chelsea!
-Alt okay? -Ja.
-Et ægte skudopgør, hvad? -Vi kan undgå det.
Hvad end Hagan har bildt dig ind, er det løgn.
Ja, du er bundreel, ikke?
Manden, som brød ind hos FN, stjal oplysninger og gav dem til Monroe?
Hagan udnytter dig, Adam.
Han og førstedamen har fiflet sammen med Monroe i årevis.
Pis med dig!
Isabel fik adgang til harddisken. Vi har beviser.
Reelle mennesker skjuler ikke oplysninger. Spørg ham selv.
Han lytter ikke til fornuft. Kom nu.
For fanden, Adam.
Er du klar?
Nu.
Raúl Zapata og LFS havde en konto til terror.
Og så har vi Isabels far, Jacob Monroe.
-En oplysningsmægler? -Ja.
Som tangerer noget terror.
Dræbte en FBI-agent, bortførte mig og var delagtig i angrebet på FN.
Og står i ledtog med…
Jenny Hagan.
Han sendte via hendes Signature Initiative ulovligt penge til Hagans valgkampagne.
Til gengæld fik han fortrolige oplysninger.
Zapata, Monroe, Signature Initiative.
Hvad skal de bruge for at hvidvaske penge?
-En bank. -Flot, Jane.
Jeg hedder Jill.
Faktisk brugte de alle den samme bank, Walcott Capital.
Nogen i banken godkendte og beskyttede deres transaktioner.
Der skete en fejl, som jeg så.
Vi mener, at banken betalte drabene
på senator Lansing, Vernon Tyvek og Mike for at skjule deres rolle.
Alt ifølge en drabsmistænkt?
-Selvforsvar. Hører du overhovedet efter? -Det er min fars materiale om banken.
Vi har ikke set på resten af hans oplysninger.
Hvis bare halvdelen af lækkene er ægte, er det her dybt alvorligt.
Undskyld, må jeg lige…
Så mange beskyldninger mod så højtstående personer
gør os meget sårbare.
Og jeg vil ikke engang begynde at tale om det etiske i,
at du forfølger den historie, når Monroe er din far.
Jeg skriver, at det skaffede mig oplysningerne.
Det skal være skudsikkert.
Det er skudsikkert. Der ligger mere end 1.000 mapper.
Det vil tage måneder at gennemgå, og præsidenten er ved at begrave det.
Jeg beder ikke om at få det hele udgivet. Bare nok til at få fortællingen ud.
Hvad siger du, Trip?
Hvad med at få nogle af vores journalister til at gennemgå det hele?
-Det vil tage et par uger. -Mindst.
Det er præsidenten, vi taler om.
Taler du din eller vores sag?
-Hvad med at få vidner til at stå frem? -Hvem har vi udover ham?
Chelsea Arrington kan bekræfte forholdet mellem Monroe og præsidentparret.
Hende, som skød den indtrængende?
Johnson har sendt mig en besked. Det Hvide Hus betvivler hendes forklaring.
De prøver at miskreditere hende og dække over det.
Trip…
…det skal gå hurtigt.
-Enig. -Jeg fraråder det kraftigt.
Enig.
Trip, du bestemmer.
Jeg beklager, Isabel.
Jeg støtter advokaterne. Vi må ikke forhaste os.
De tager hen på The Register. Peter sagde, de fik åbnet disken.
Jeg tror ikke, Sutherland stopper.
Tag dig af ham.
Rich, kan jeg…
Kan jeg tale med dig som en ven?
Værsgo.
Peter sagde, at du og Jenny havde forbindelse til Monroe.
Det stemmer.
Monroe støttede tidligt min kampagne. Peter ser mig som en del af komplottet.
-Men det er du ikke? -Derfor ringer jeg.
Peter kan ikke se udover sit eget traume.
Hans far var forræder, så alle er hans fjender.
Han har aldrig stolet på mig eller dig. Adam, vi blødte sammen.
Det ved jeg godt, mand.
Jeg vil bare have klarhed.
Det gælder landets sikkerhed. Er det ikke klarhed nok?
Generaler tvivler, så vi slipper for det. Hvor tit har du sagt det til mig?
Ja.
Jeg ved, jeg beder dig om meget, men du skal ikke gøre det alene.
Hvordan det?
Jeg har fået andre soldaterkammerater ind i Nataktion.
JEG PRØVER AT STOPPE HISTORIEN
Theo prøver at stoppe historien eller i det mindste forsinke den.
-Godt. -Og hvis de går efter ham?
-Det her var ikke hans valg. -Du gør det rigtige.
Det synes Theo vist også.
Han er vist en fin fyr.
Ja.
Peter, jeg er vildt bange, mand.
Tænk på, hvad du vil lave, når det her er overstået.
Jeg vil sidde på sofaen iført pyjamas og gnaske kage.
Kage?
Jeg er mere til is.
Yndlingssmag?
Der var en is.
Min mor købte den til mig…
…en dag på stranden.
Det er faktisk
mit sidste minde om hende.
Før hun blev syg.
Den var…
Den var rød.
Den havde masser af knas på. Den var god.
-Hvad hed den? -Det kan jeg ikke huske.
Den smagte af jordbær eller hindbær.
Den havde et logo med en lille, blå ko.
Jeg kigger altid efter den. Den var bare…
-Var den så god? -Det kan jeg ikke engang huske.
Måske husker jeg bare, hvordan jeg havde det den dag.
Ja.
-Hej, Hvor er I? -På The Register.
Vi er på vej tilbage.
Bed vagterne om ikke at lukke nogen ind.
-Bliv væk fra vinduerne. -Her er ikke andet.
-Adam forsøgte at dræbe Chelsea. -Er I uskadte?
-Ja, men præsidenten rydder op, så… -Han går efter alle.
-Hvad med historien? -De vil ikke bringe den.
Ikke uden at tjekke alt først.
-Har du sagt… -Jeg har sagt alt. De vil ikke.
-Hvis en kilde står frem? -Jay og Chelsea er ikke nok.
Hvad med bankieren?
Beviserne på harddisken burde få hendes tunge på gled.
Evan, hvad nu, hvis en fra Walcott Capital står frem?
-Hvem? -Freya Myers, bankieren.
Hvis hun vil bekræfte det her, vil I så sende det i aften?
-Det er et stort hvis. -Men vil I?
Jeg må spørge Trip, men det vil nok være okay.
-Peter, det er et ja. -Fint. Find hende, så kommer vi.
Renee bad mig kontakte dig angående en tilføjelse.
Den er vigtig. Den fulde historie skal ud. Så hvis I kan vente…
Jeg ved, det er i sidste øjeblik.
Hvor længe kan du trække den?
Et par timer? Det er ikke nok.
Fint. Du bliver den første, jeg ringer til. Tak.
Okay…
Hej, Samantha, det er Theo.
Jeg ringer på Renees vegne om Arrington-historien…
Hvad laver du?
Samantha, jeg ringer tilbage.
-Hej. -Mener du det seriøst?
-Historien er løgn, og du ved det. -Jeg tilkalder vagten.
Glem det. Jeg siger op.
Samantha, det er Theo. Det må du undskylde.
Vi opretter kontiene.
Og jeg giver besked, næste gang mine partnere er i Moskva.
Ja.
Tak i lige måde.
Ja?
Godaften. De har besøg af en miss De León.
Hun arbejder sammen med en Jacob Monroe.
Giv mig fem minutter, og send hende så op.
Fold den, rul den. Sådan.
Hvis du gør sådan, er der fint plads til din PlayStation.
-Har du lært det på arbejde? -Til spejder.
-Ja? -Hvor fanden er du?
Journalisten, som du hævder at have ordnet, er her.
-Der kan man se. -Du skal ikke se. Du skal handle.
-Hvor hurtigt kan du være her? -Jeg kan ikke komme.
-Jeg har droppet arbejdet. -Hvad?
Du har fået tredobbelt salær.
Og salæret er blevet tilbageført minus nogle påløbne udgifter.
Vi havde en aftale.
Jeg tog kun telefonen af høflighed for at meddele,
at jeg har forladt branchen helt og aldeles.
Jeg håber, vi skilles på god fod.
Har du en midtlivskrise midt i en mission?
-Nærmere en opvågnen. -Jeg har brug for dig nu.
-Kommer du eller ej? -Jeg kommer ikke.
Hør så her, din skiderik.
Du er ikke det eneste nummer blandt mine kontakter.
Hvis du beslutter at tager røven på mig,
så må du og alle, du nogensinde har holdt af,
sateme begynde at se jer over skuldrene!
Du må hygge dig.
-Er alt okay? -Bedre end nogensinde.
Hej. Undskyld, jeg forstyrrer.
-Jeg hedder… -Isabel De León.
Din sidste artikel var fremragende. Kom indenfor.
Wow. Nå, sådan ser livet ud fra 80. etage.
Vil du høre en hemmelighed? Alt over 50. etage ser ens ud.
Hvad kan jeg hjælpe dig med?
Jeg håbede på et interview angående Jacob Monroe.
Jeg beklager, men jeg omtaler aldrig klienter.
-Han var altså din klient? -Det sagde jeg ikke.
-Han noterede alt. -Noterede?
Han er død.
Det gør mig meget ondt.
Sikkert. Men han efterlod noget.
Et drev online.
Hver eneste økonomiske transaktion.
E-mails, tekstbeskeder, lydoptagelser.
Mange lydoptagelser. Han bar vist altid mikrofon.
Og beviser knytter dig og dit pengeinstitut til hvidvask.
For Jacob Monroe.
For Raúl Zapata, for LFS via David Hutsons kasino
og for førstedamen via hendes velgørenhedsorganisation.
Du er velkommen til at kigge.
-Godaften. -I lige måde.
I skal lige skrives ind. Hvem skal I besøge?
-Freya Myers i taglejligheden. -Okay. Jeg ringer derop.
Vi håbede faktisk på at overraske hende.
Alt er blevet overført til Dropbox.
Journalister på The Register og filialer verden over vil gennemgå filerne.
Så følger tiltalerne, retssagerne, dommene.
Og, hvis du er heldig, en enmandscelle med bad.
-Hvad smiler du ad? -Dig.
Den barske reporter, som afdækker sandheden.
Det er nuttet.
-Jeg har beviser. -Nej.
Du har beskyldninger begravet i regneark, som det kræver en MBA at afkode.
Og hvem siger, at det ikke er falsknerier fra vores konkurrenter?
Det er sandheden.
Sandheden er bare en anskuelse, som præsenteres rigtigt.
Det bør en reporter være klar over.
-Du kan ikke gemme dig for det. -Det behøver jeg ikke.
Slette mennesker udnytter pengeinstitutter hele tiden.
Og heldigvis er udfaldet altid det samme.
Banken bliver efterforsket,
vi betaler en fartbøde, og så vender alle tilbage til arbejdet.
-Du har virkelig gennemtænkt det. -Det tog mig hele tre sekunder.
Jeg ønsker dig en dejlig aften.
Held og lykke med historien.
Vil du ikke vide, hvordan Jacob Monroe døde?
Han blev myrdet…
…af en professionel.
Ikke en af dine.
Nej, præsidenten sendte ham for at skjule sin kones forbrydelser.
Han skulle gøres tavs.
Hvad gør de mon ved bankieren, som bistod med ulovlighederne?
-Hvem er det? -Hej, det er ejendomsinspektøren.
Vi tror, det lækker i Deres lejlighed. Må vi komme ind?
Kender du dem?
Kan I komme igen i morgen?
Beklager, det går ikke.
Det render ned til underboen, så det haster lidt.
-Vi må skjule os. -Miss Myers?
Miss Myers!
Bliv her.
-Er her en anden udgang? -Der er en anden elevator ovenpå.
-Hvor er din telefon? -I den anden ende af lejligheden.
Godt. Ring til dig selv.
Ovenpå, nu!
Pis, de tog den anden elevator!
Peter, de brød ind og ville dræbe os.
-Hvem? -Det ved jeg ikke.
-De havde våben og øretelefoner. -Gik de? Er du okay?
Freya slap væk. De løb efter hende.
-Vi skal finde hende. -Er I tæt på?
Jeg kører ned nu.
Vi mødes…
Isabel.
Pis.
OPKALD MISLYKKEDES
Peter.
-Tag den. -Hvad med dig?
Læg den.
Slip den. Nu.
Afgang. Jeg har reporteren.
Undskyld. Jeg skal låne din telefon.
Nej, det er ikke fup. Jeg kan betale dig.
-Hun er på Grand Central. -Her er Adam, to minutter væk.
Hjælp!
-Chelsea! -Hvor er han?
Han lænkede mig og skred.
Vend dig om.
Langsomt.
Smid den derovre.
Læg hænderne på rækværket.
Nej!
Åh gud!
Nej!
Nej! Nej!
Hjælp!
Han slår hende ihjel! Hjælp! Hjæl…
Kalder alle rejsende.
For jeres og andres sikkerheds skyld
må man ikke sidde på gulvet eller på trapperne.
Tak for hjælpen.
En nål i en høstak. Jeg har brug for hjælp.
-Jeg er lige kommet. -Okay.
Hun er iført grå sweatshirt og hjemmesko.
Undskyld mig. Undskyld.
FBI. Jeg har brug for din hjælp.
-Betjent! Gudskelov! -Bliv stående.
Vend Dem om.
Mistænkte er på vej mod østgangen.
Jeg vil hjælpe. Skrig ikke. Tag den på. Slå hætten op.
Hej.
Jeg har Isabel. Hvor er du?
-Jeg har Freya. -Vi kører til The Register.
-Vi mødes der. -Hvor fører du mig hen?
Hun har mødt en ven.
De går mod undergrundsbanen. Udvis forsigtighed.
Kommer du?
Jeg møder dig der. Jeg ved, hvor de skal hen.
Spær alle udgange på 28th Street Station.
-Det var Lansings rolle. -Hvad med kasinoet?
Vi har talt om kasinoet, Dan. Spørg en, som hørte efter.
-Er I okay? Hvad er der sket? -Vi er okay.
-Klargør studiet. -Hvor er kilden?
På vej.
-Håber jeg. -Peter får hende hertil.
Vi står af næste gang. Det er tæt på Financial Register.
Jeg taler ikke med din ven.
-Jeg finder en udvej. -Det er ikke et par lejemordere.
Du er oppe imod landets øverste magthaver.
Måske når du frem til dit privatfly.
Men jeg tror, du bliver skudt først.
Pis.
Du kan følge med mig eller med dem. Det er op til dig.
Der er måske en anden vej ud.
ADGANG FORBUDT
En udgang herovre ledte til den gamle Park Avenue Bank.
Det var mit første job.
Ja, lige på den anden side. Udgangen er nær The Register.
Hvad fanden?
Godt.
Okay. Kom så. Kom så.
-Hvor langt endnu? -Register ligger overfor.
Vent.
-Det vil du ikke. -Du har kendt mig i en uge.
Og jeg ved, at ville du dræbe mig, havde kuglen ramt mig i hovedet.
Det gør den næste.
Hagan er ikke soldat længere, Adam. Han er politiker, en løgner. Okay?
Han bruger dig til at slette sine spor.
Det er sandt.
Monroe og førstedamen hvidvasker millioner til hans kampagne. Jeg hjalp ham.
Se på mig.
Se på mig, Adam.
Jeg har været i dine sko.
Stemmen i dit hoved, som siger, det hele er fup, lyt til den.
Lad være.
Den næste er til dig, Peter.
Ja.
Er du villig til at dø for det?
Chelsea.
-Peter. -Hej.
-Han er såret. -Okay.
Tag hende med ovenpå.
Vi går på hurtigst muligt.
-Fuck. -Tag det roligt.
-Er her en førstehjælpskasse? -Vi kan vist gøre det bedre.
Bare så vi har rene linjer…
Jeg vil fortælle om præsidentparret, men resten…
Andet behøver jeg ikke nu.
Hvordan ser jeg ud?
Nuttet.
Okay, vi er klar.
Kan din bank være blevet brugt til hvidvask?
Som enhver bank.
Er det et ja?
Ja.
"Løven mente, den burde skræmme troldmanden,
så den gav et højt brøl, som var så frygteligt…"
Hr. præsident.
-Ja? -Der er noget, De bør se.
Okay, læs I bare videre.
-Hvordan mødte du præsidentparret? -Jeg har aldrig mødt dem.
Men førstedamens velgørenhedsorganisation har været klient i banken i to år.
-Så du har aldrig talt med dem? -Nej.
Det ville være imod hensigten med skyggeafdelingen i Walcott.
Hvornår fik du mistanke om, at førstedamen brød loven
og hvidvaskede penge til sin mands kampagne?
Jeg mistænkte det ikke.
Jeg vidste præcis, hvad hun ønskede, da hun efterspurgte min service.
Har du beviser på førstedamens kriminelle hensigter?
Hvis Kongressen og justitsministeriet ønsker at indgå en aftale med mig,
vil jeg med glæde afsløre alt,
hvad jeg ved om præsidentparret og deres kriminelle ageren.
Det sker efter afsløringerne fra finansjournalisten Isabel De León,
som undersøgte sin far, Jacob Monroes, forretningsmetoder.
I dag har jeg besøg af manden, som hjalp hende på vej.
-Velkommen, Jay Batra. -Tak, Ali. Dejligt at være her.
Du arbejdede som analytiker for staten, da der dukkede noget mistænkeligt op.
Det satte dig på sporet. Fortæl mig om det.
-Det er nemmere at vise dig det. -Okay.
Det er mig.
-Hvad tror du, hun synger om? -Tja…
Jeg vil gætte på, at en mand var i knibe.
Han var alene.
Han vidste ikke, hvem han kunne stole på.
Og så kom hun.
Hun hjalp ham med at regne noget ud, og sammen klarede de ærterne.
Tror du det?
Det sagde hun vist, før hun begyndte at synge.
-Hvordan har du det? -Det går fint.
Hånden har det bedre, men benet har brug for lidt tid.
Jeg har læst dine artikler. De er gode. Du gør det godt. Jeg er stolt af dig.
Du har fortalt alt. Næsten alt.
Du var den eneste, som indgik en aftale med min far for at hjælpe folk.
Du var ikke historien.
Det må være rart at kunne sætte ord på det hele.
Og ikke kun skandalen og det med din far,
men at gennemgå alle løgnene og fortælle din historie.
Det er ikke min historie.
Den bliver stadig skrevet.
Det gør din også.
-Hvad skal du nu? -Jeg overvejer et par måneder i Barcelona.
Barcelona? Det lyder rart.
-Forretning? Fornøjelse? -Både og.
Prøve at få noget balance.
Ja, balance lyder godt.
Hvad med dig? Hvad skal du nu?
Okay, så til musikken.
Et liveband giver stemning, men så lægger man sig fast på én stil.
Jeg har en idé.
-DJ? -Nej.
Hvad, hvis vi bare rejste væk?
-Skal vi stikke af sammen? -Ja.
Vi kan blive gift på rådhuset og så tage et fly til Belize.
-Jeg elsker dig højt. -Jeg elsker også dig.
Men jeg vil holde bryllup.
Okay. I så fald, DJ.
Det bliver en DJ. Så er der fotos.
Jeg forestiller mig noget fotojournalistisk…
HAGAN BENÅDER SIG SELV OG KONEN
FORLADER DET HVIDE HUS
Det er til grin.
Det må du nok sige.
Det tyder på dårlige beslutninger eller udpræget mangel på moral.
Det er jeg enig i.
-Venter du på nogen? -Hvorfor?
Jeg vil bestille en stiv drink,
og hvis du venter på nogen, vil jeg nøjes med…
Det gør jeg ikke.
Venter på nogen.
Henry.
-Nina. -Dejligt at møde dig.
Godt så.
Hvad vil du have?
En perfekt martini.
Perfekt.
Et øjeblik.
Hej.
-Undskyld, det varede så længe. -Det er okay.
-Kan vi købe karameller? -Jep.
Jeg spekulerer på noget.
Hvis en kongekobra mødte en komodovaran, hvem ville så vinde?
Godt spørgsmål. Løb langt ud.
Støvet skal lige lægge sig, men vi vil evaluere alle natagenter.
-Renser du ud? -Jeg sorterer lidt.
-Jeg overvejede en forlængelse. -Mens benet heler?
Måske længere.
Nogen sagde engang,
at de bedste agenter kan finde en balance i livet.
Det bør jeg gøre.
Den, som sagde det, bør du lytte til.
Jeg har tænkt over dit ønske om en partner. Jeg har en kandidat.
Hvem?
Jeg troede, du tog en pause.
Ja.
-Når du er klar… -Jeg kender nummeret.
Hav det godt, Peter.
-Og en til dig. -Tak.
Det var så lidt.
Hej. Hvad skulle det være?
Tekster af: Henriette Saffron