Nu avem nimic pentru tine în apropiere.
- Căutați mai departe. - Da, sigur.
- O să apară ceva. - Întotdeauna apare.
- Îmi ziceți când găsiți ceva. - Sigur.
Salut, frățioare!
Mă împuști sau ne așezăm și bem ceva?
Am adus niște bere de casă.
URMĂRITORUL
E o chestie de genul „cine începe”?
- Tu m-ai sunat. - Adevărat.
- Ai sunat oameni cu care lucrez. - Tot adevărat.
Am stabilit o oră și o zi să ne întâlnim săptămâna trecută și n-ai venit.
Îmi pare rău.
Asta e tot?
- A intervenit ceva. - „A intervenit ceva.”
Ce e așa de important, Russell, că mă tot suni?
Dory crede că ar trebui să lăsăm trecutul în urmă.
Am încercat cu luni în urmă, dar m-ai refuzat.
Să trecem la subiect.
Știu că tu crezi că l-am împins pe tata de pe stâncă.
Te-am văzut acolo.
Colter, nu l-am împins.
Nu știu dacă a căzut sau l-a împins altcineva,
dar știu că mai era cineva în pădure în noaptea aia.
Tata avea dușmani, Colter.
Era un ticălos nebun. Era paranoic.
Omul era foarte dur cu noi.
Ne-a forțat să învățăm cum se jupoaie un iepure. Nu e o abilitate utilă azi.
De ce m-a lăsat mama să cred că tu ai făcut-o?
Nu știu.
Îmi place să cred că a făcut tot ce a putut.
Dar mama avea secretele ei, crede-mă.
Nu poți să-mi spui asta și să nu-mi dai explicații.
Pe bărbatul care era în pădure în noaptea morții tatei îl mai văzusem înainte.
L-am văzut vorbind cu mama.
Vrei să spui că mama a avut vreo legătură cu asta?
Nu știu.
Dar, când a murit tata, a spus că ar fi mai bine să plec
și să nu vorbesc despre ce s-a întâmplat.
Nu ți-ai pus nicio întrebare?
- A zis că viețile noastre depind de asta. - Din cauza a ce a pățit tata?
Eram copil, așa că am plecat.
Apoi am mai crescut și am rămas departe.
- Te-ai înrolat în armată. - Da, m-am înrolat.
M-am gândit că e cel mai bun mod de a lăsa totul în urmă.
Omule, nu putem spune sau face nimic ca să-l aducem pe tata înapoi
sau ca să recuperăm timpul pierdut. Ce-a fost a fost.
Da, atunci, știi...
Cred că am terminat?
Asta e tot?
Credeam că suntem doi frați
care îngroapă vechea râcă și se îmbrățișează.
Mi-ai lăsat mult timp ca să mă gândesc, nu?
În timp ce te gândești,
am nevoie de ajutorul tău.
- Găsești oameni pentru recompense, nu? - Da.
Încerc să-mi găsesc un vechi camarad, Doug Thompson.
- Ce s-a întâmplat? - A dispărut de cinci zile.
Soția a zis că a plecat cu treabă și nu s-a mai întors.
De asta am ratat întâlnirea, verificam lucrurile.
- Probleme în căsnicie? - Nu, Doug e un tip de treabă.
N-ar părăsi-o pe Tracy.
Mai ai ce să-mi oferi ca să încep?
I-am localizat telefonul la o benzinărie de lângă Roanoke.
Era în gunoi, stricat. Mașina lui era încă acolo.
- Benzinăriile au camere? - Da.
Doug a fost pe camerele de supraveghere până a dispărut.
Se purta foarte dubios.
Ceva nu era în regulă.
- Pot să te plătesc pentru ajutor. - Russell,
nu e vorba despre bani.
Mă ajuți sau nu?
Da, te ajut.
Grozav, mulțumesc.
LOCURI LIBERE
Poftim.
Cafea gratis din hol.
- Cafea gratis? - Merge, crede-mă.
- Locuiești aici? - Da, deocamdată.
Nu e așa de rău. Au un jacuzzi în spate.
Am cunoscut o fată din Tallahassee deunăzi.
A fost majoretă. Profesionistă.
Acum e igienistă dentară.
Sigur povestea are un rost, dar ar trebui să plecăm.
Ascultă, voiam să te întreb. Suntem bine?
Crezi ce am spus despre tata?
În clipa asta nu știu ce să cred.
Să mergem la prietenul tău, bine?
Să mergem!
Îmi spui despre prietenul tău sau...
Sigur. Doug Thompson.
E un tip de treabă, mi-a salvat viața de multe ori.
Îi sunt dator, mi-e ca o rudă.
Vă știți de mult, nu?
- Am fost 18 ani în aceeași unitate. - Și apoi?
- După aia? - Nu știu, am ieșit din armată.
Am ținut legătura, aveam aceleași cunoștințe. Știi cum e...
Nu știu! Ca să te ajut să-l găsești pe tip, trebuie să-mi zici ceva.
Trebuie să-i cunosc rutina. Care-i treaba cu el? Haide!
În regulă.
Doug e tăcut.
Unii ar putea spune că e dificil.
I-am aranjat un contract civil.
Și asta faci și tu?
Da, asta fac foștii agenți de operațiuni speciale.
Ne lipsesc stimulentele când trecem la viața civilă.
- Și se plătește foarte bine. - Cum se numește organizația?
Grupul Horizon, dar nu cred că are de-a face cu ei.
Ce te face să spui asta?
Doug a avut un accident de mașină acum șase săptămâni.
Nimic important, dar s-a șocat
și a început să se poarte ciudat, era paranoic.
Așa că mă gândesc că poate o comoție i-a declanșat sindromul posttraumatic
și nu știu, poate s-a speriat și a fugit, se ascunde undeva.
Se poate.
- Asta e. Ultima casă din dreapta. - Da.
Tracy, el e Colter. Ne ajută să-l găsim pe Doug.
Ce e? Ce s-a întâmplat?
Dimineață era un pachet pe veranda mea.
- Putem să aruncăm o privire? - Intrați.
- Luați loc. - Mulțumesc.
- Când a fost livrat? - Acum o oră.
- Ai sunat la poliție? - Nu, te-am așteptat.
Crezi că ar putea fi al lui Doug?
Nu știu. De ce mi-ar trimite cineva așa ceva?
- Avea vreun bilet? - Nimic.
- Ai camere afară? - Am avut, dar Doug le-a dezactivat.
Era îngrijorat că oamenii ar putea să spargă rețeaua și să ne spioneze.
S-a purtat cam ciudat în ultima vreme, credea că e urmărit.
- A spus de cine? - Nu.
Ai idee de ce mașina lui Doug a fost găsită
la o benzinărie din afara orașului?
Nu, trebuia să meargă la piață.
Nici mie nu mi-a spus nimic.
- Poate e vorba despre Horizon? - Încă nu știm ce e.
Nu-mi spune nimic despre ce face sau pentru cine lucrează.
Pentru că nu poate.
- Știi asta. - Vreau doar să știu că e bine.
O să te ajut să-ți găsești soțul.
- Ce e asta? Ce facem? - O să-ți arăt.
Bun. Ajută-mă, te rog.
Continuă aici.
E un fel de examen psihiatric improvizat?
- Te pot scuti de deranj. - Da, știu că ești nebun.
Luăm amprenta degetului, vedem dacă e al lui Doug.
- Pe bune? - Da.
E destul de bun.
O bucată de bandă, câțiva centimetri.
Grozav.
Poftim.
- Ceva ce tata nu ne-a învățat, nu? - Măi să fie!
- Ce faci? - Trebuie să-i trimit asta unui coleg.
- Ce? Ai un coleg? - Am.
Un fel de analist, dacă vrei.
Ai un analist pentru afacerea cu recompense?
- Nu e o afacere. - Bine.
Munca pe care o faci cu Doug și Horizon. Povestește-mi.
Securitate privată. În mare parte. Fiecare misiune e puțin diferită.
- Chestii neoficiale? - Da.
De ce crede soția lui Doug că dispariția lui e legată de Horizon?
Tracy urăște faptul că Doug încă face asta.
Ar prefera să vândă asigurări, ceva de genul ăsta, normal.
Nu e stilul lui Doug.
Ultima dată când ați vorbit părea normal?
N-aș spune că era normal.
A vorbit despre o misiune veche din Yemen.
- Cu Horizon? - Nu.
Cu zece ani înainte, cu vechea noastră unitate specială.
Și de ce a adus vorba de asta?
Nu știu.
- Bună, Bobby. - E analistul tău?
- Cine e? - Fratele meu.
- Măi să fie! Pe bune? - Colter nu ți-a zis de mine?
Nu, n-a zis.
- Ce știi, Bobby? - Așa. Am o față pentru deget.
Len Klavens. I-am găsit amprentele în dosarele poliției.
Ți le trimit acum.
- A fost rapid. - Pentru ce a fost arestat?
Nimic grav, vagabondaj. De mai multe ori.
- E fără adăpost? - Intră și iese de la dezintoxicare.
Acum e la morga orașului Roanoke.
A murit acum două zile.
- O să vedem cadavrul. - Da.
Mă ocup eu.
Cu ce vă pot ajuta?
Bună!
LEGIST
„Yolanda”, ce nume frumos!
Din păcate, am auzit de Len Klavens,
recent decedat, și trebuie să vedem cadavrul.
Pentru ce?
Îți place să lucrezi aici?
Simt că emani o energie bună. Ochi blânzi, săritoare, îmi place asta.
Despre ce vorbește?
Cadavrul ar putea să aibă legătură cu dispariția altui bărbat.
Scuze, dar, dacă nu sunteți rude, nu vă pot lăsa acolo.
N-am menționat, suntem verișori.
Avem nevoie doar de o clipă. Promitem că nu deranjăm nimic.
Și apoi
poate mergem să bem un pahar, ceva?
Nu. Îmi pare rău.
- Cât pe ce! - Nu.
Nu pot să cred că „ochi blânzi” n-a funcționat.
N-ai intervenit. Ai o idee mai bună?
S-ar putea.
DOAR PENTRU ANGAJAȚI - NU INTRAȚI
Bine.
Vii?
- Pune piciorul pe... Așa. - Mă descurc.
Termină.
Grozav.
Briceagul polivalent. Tare!
- Bagă-l în cadru. - Da.
Așa.
Mișto.
Mulțumesc.
ZONĂ RESTRICȚIONATĂ NUMAI PERSONAL AUTORIZAT
- Ești sigur că nu au alarmă? - Ai auzit o alarmă?
Pare prea simplu.
Nu mă înțelege greșit, accept victoria.
Aici.
- El e? - Da.
- Verifică mâna. - Da.
- Mutilată. - E ciudat.
Ai mai văzut așa ceva?
- Mâinile sus! - Ușurel.
Nu coborâți mâinile!
Am vorbit serios. Ochi blânzi.
Oferta mea pentru cină e încă valabilă.
Cum ziceai că ieșim din asta?
Nu-ți face griji.
Hai să ne gândim. Cine i-ar trimite un deget soției lui Doug?
Începe.
Domnilor, sunteți liberi.
E timpul să mergem.
Tu trebuie să fii Russell Shaw. Reenie Greene.
- Nu m-ai sunat înapoi. - Scuze. Am fost ocupată.
Lucrezi pentru Colter? Nu-mi pot imagina ce te-a pus să faci.
Nu lucrez pentru el, ci cu el, scumpule. Să-ți intre bine în cap.
Și doar uneori, numai când sunt plătită.
Și, crede-mă, întotdeauna sunt plătită.
Pariez că da.
Ai un cazier interesant.
Tulburarea ordinii publice în Tuscaloosa cu șalupa și măgarul.
- Nu mi-aș face griji. - Nu aveam de gând.
Îmi datorezi amenzile la Fondul Cinegetic pe care ți le-am plătit.
Braconaj, frumos. Trimite-mi pe Venmo.
Mulțumesc. Nu a fost braconaj, să știi.
- Suntem acuzați sau nu? - Nu.
L-am convins pe procuror că ai fost copleșit de durere
și te-ai purtat irațional.
- Mulțumesc. - Ai avut noroc, a arătat empatie.
Cică a avut și niște clienți problemă când era avocat al apărării.
- Vrea complimente. - Cred că e grozavă.
- Cum te putem răsplăti? - În afară de Venmo?
Îmi faceți cinste cu prânzul și-mi spuneți tot ce se întâmplă aici.
Bine.
Nu e prea șic, dar nimic nu e mai bun decât mâncarea de la rulotă.
- Nu e prima dată. - Sunt sigur că nu e.
Îmi place sosul picant cu cartofi prăjiți.
Și, ca să știi, nu a fost ideea mea să intrăm la morgă.
Nu mă surprinde. Ce e atât de important la cadavrul ăla?
Cineva i-a trimis un deget soției lui Doug.
Prietenul tău de la morgă avea legătură cu Doug?
Ai lucrat cu el multă vreme, nu?
- M-ai spionat. - Nu i-aș spune așa.
Ci „căutare profundă”.
Armata, perioada de după, escapadele tale, El Salvador.
Mă interesează angajatorul pentru care ați lucrat tu și Doug.
Grupul Horizon?
Nu-s multe de spus. Salariu sigur. Asigurări bune.
Soția lui Doug bănuiește ceva, dar până acum nu există nicio legătură.
Atunci nu mă pronunț până nu fac niște săpături.
Te rog...
La naiba! Am multe pe cap la muncă.
Distracție plăcută!
Aveți grijă, ne vedem mai târziu.
- În regulă. - Pa!
Am nevoie de un raport al relației dintre tine și ea.
Nu e nimic de raportat.
Cred că e impresionantă.
- Minuțioasă. Zici că e disponibilă? - Spun că nu e de nasul tău.
Ești sigur?
Făceam mișto. Ce față ai făcut!
Am o mică surpriză pentru tine.
Am luat asta de la morgă. Bine că nu ne-au percheziționat.
Deci tipul nostru a murit de supradoză.
Dar i-au tăiat degetele înainte să moară.
- Serios? - Serios.
Spune unde era cadavrul?
- Normal. - În regulă.
Raportul spune că trupul fără degete era lângă tomberoanele astea.
Da, dacă au aruncat cadavrul aici,
nu erau prea preocupați să-l țină ascuns.
Ăștia de tip nou nu au timp să facă treaba bine.
Pe vremuri, luai o lopată, var, puțin acid, săpai cel puțin doi metri.
Acum...
Poate că n-au simțit nevoia să-l ascundă.
- Neglijență. - Să trecem la treabă.
De când am găsit cadavrul,
am impresia că știi ceva ce nu-mi spui.
Erau niște tipi superstițioși în unitatea mea.
Inclusiv Doug. Le plăceau chestiile mistice.
- Rugăciunile și ritualurile. - Părți ale corpului?
Poate, da. Magie cu sânge, protecție.
De fapt, am auzit că e cineva la care poți merge după binecuvântări.
Binecuvântări? Doug făcea asta?
Dacă mă gândesc bine, a spus câte ceva.
A fost o misiune în Peru.
M-a dus la un altar ciudat și am oferit ofrande.
Am crezut că face mișto. Era pe bune.
De fapt, a plătit un bătrân să blesteme una dintre țintele noastre.
Ce e?
Steaua și luna de pe cutia cu degetul.
- Da. - Hai să vedem.
TATUAJE
Da.
- Cu ce vă pot ajuta? - Căutăm ajutor.
Ce fel de ajutor?
Protecție.
Fratele meu vrea să spună „binecuvântare”, una puternică.
- Asta faci aici, nu? - Depinde.
De unde știi ce oferim?
Un prieten a spus că ăsta e locul.
Urmați-mă.
Am binecuvântarea voastră.
Ușurel.
Putem face asta. În genunchi. Polițaiule.
- Nu vrei să faci asta. - Cum am spus, jos!
Ascultă, dacă vrei să tragi, împușcă-l pe fratele meu mai întâi.
Zău așa! De ce ai face asta?
Vă împușc pe amândoi. Lămuresc treaba pe urmă.
- În cazul ăsta, la „trei”. Ești gata? - Trei.
Așa!
Ce zici, Colt?
Împușcăm unul și-i punem întrebări celuilalt?
Poate începem cu tăiatul degetelor.
Câteva de la picior?
Vă rog, nu vrem probleme.
Aveți probleme. Îmi caut un prieten.
L-ai văzut?
- Da. - Ce căuta aici?
Avea nevoie de protecție. Era speriat, avea nevoie de ajutor.
A dispărut.
Deci, de orice încercai să-l protejezi, n-a funcționat.
Cum funcționează asta? Începi să tai degete?
- L-ai omorât pe omul ăla? - Nu, a luat o supradoză.
De ce să trimiți degetul în cutie?
Când se cere ceva, trebuie să fie completat.
Voia un talisman ca să-și protejeze soția.
- S-o protejeze de ce? - Ne-a dat un nume.
A zis că tipul vrea să-i facă rău.
- Să aflăm numele. - Asta va anula binecuvântarea.
Să te întreb ceva. E vreo binecuvântare
care mă poate împiedica să apăs pe trăgaci și să-ți zbor fața?
O face, eu l-am văzut făcând-o.
Zi-mi numele.
Numele!
Solano. Carlos Solano.
Solano. Ai mai auzit numele ăsta?
- De ce se temea Doug de numele ăsta? - Nu se poate.
Eu și Doug am avut o misiune în Panama.
Pentru cei de la Horizon?
Da. Misiunea era să neutralizăm ținta.
- Omor? - Alterarea sănătății, cum zicem noi.
- Cine a fost ținta? - Un om de afaceri pe nume Moy Solano.
Doug a făcut-o. A fost greu să fugim.
Despre asta e vorba? Răzbunare pentru o misiune eșuată?
N-a fost eșuată, Solano e mort. L-am văzut căzând.
- Te-au recunoscut. - Nu pe mine, pe Doug.
A trebuit să se întoarcă la locul crimei,
iar oamenii lui Moy Solano l-au văzut și au făcut poza.
Stai așa! De ce s-a întors?
A fost vina mea.
Am lăsat ceva la locul crimei. Mi-a căzut cuțitul.
Trebuia să fiu la punctul de extracție, el s-a întors.
- Doug n-a venit la tine? - S-a gândit că se descurcă
sau nu a vrut să afle Horizon.
- Sunt mulți care nu știau. - Ăsta e Doug.
Crede că poate face orice singur.
- Reenie. - Mai ești cu fratele tău?
Da.
Știu că nu te dai în vânt să-mi urmezi sfatul juridic,
dar, dacă vrei să adulmeci Horizon, mai gândește-te.
Se ocupă de chestii foarte urâte și nu poți avea încredere în ei.
Dacă dispariția lui Doug are legătură cu ei, m-aș gândi mai bine.
- Recepționat. - Ce înseamnă asta?
Că mă auzi și o să ignori ce spun?
Nu, înseamnă că înțeleg, dar i-am promis soției lui Doug.
E în pericol. Mă duc să-l scot de-acolo.
Bine, fă ce trebuie să faci. Dar ai grijă.
Așa o să fac.
Ce știe Horizon despre asta?
Nu m-au contactat, dar asta nu înseamnă nimic.
E timpul să vorbim cu ei. Ai un supraveghetor?
Nu cred că e o idee bună.
Ascultă, dacă Doug e acolo,
ca să-l scoatem, trebuie să știm cu ce avem de-a face.
Bine.
Nu-mi place că ai venit aici.
Trag o linie strictă între casă și muncă.
Înțelegi asta, nu, Russell?
- Compartimentare? - Nu poate aștepta.
- Doug Thompson? - Da.
Horizon știe deja și ia măsuri pentru a monitoriza situația.
Monitorizare? Adică rezolvare?
Monitorizăm, să nu se agraveze problema.
Trebuie să-i protejăm pe Doug și pe ai lui.
- De ce n-am fost chemat să ajut? - Am decis să te păstrăm curat.
E prea târziu pentru asta.
Știu. Nu e cea mai bună mișcare să-ți implici fratele în asta.
- Nu, sunt sătul de asta. - Și nu iei în calcul ce e mai important.
De ce e Moy Solano o țintă?
- Nu poți pune întrebarea asta. - Nu lucrez pentru tine.
Dar pot să mă asigur că orice pățește Doug pică pe tine.
Russ, hai să plecăm de aici. O sunăm pe Reenie.
- Îi zicem să continue să caute. - Aș aprecia
discreția, conform acordului de confidențialitate.
Acordul nu mai e valabil, Doug a fost înhățat.
- Nu știm asta. - Cred că știm.
Ce e cu Solano?
Haide, n-o să ne oprim.
Solano finanța o organizație rebelă care încerca să răstoarne guvernul.
Cine v-a angajat să-l eliminați?
Un client interesat de mineralele din țara respectivă.
- Era treaba lor să-l protejeze. - Clientul are un nume?
Ei nu fac parte din asta. N-au nicio legătură cu Doug.
Deci e în interesul vostru să-l sacrificați pe Doug?
Trebuie să răspund. Las situația să se rezolve de la sine.
Haide, trebuie să ne zici ceva. O să facem asta oricum.
Te rog. Unde e Doug?
La casa conspirativă de lângă Richmond.
Ar putea fi acolo, nu știu.
Mulțumesc.
Copii!
În ce ne băgăm, Russell?
E o casă conspirativă. Să sperăm că Doug e bine.
Russ.
Liber!
Nici urmă de Doug.
Dacă a fost aici, nu a căzut fără să lupte.
Doug a fost cu siguranță aici.
Se pare că era interesat de Carlos Solano.
Fratele lui Moy.
Da. Moy conducea afacerea familiei în timp ce Carlos era la închisoare.
A ieșit luna trecută.
Carlos Solano a fost eliberat
Carlos îl caută pe Doug pentru uciderea fratelui său.
De asta au așteptat un an și jumătate.
Nu au trimis doar un tip aici. Au trimis trei.
Dacă voiau, îl omorau aici.
Pariez, Carlos vrea să-l omoare cu mâinile lui.
Bine. Unde l-au dus pe Doug?
Asta e întrebarea.
E ciudat.
E o cameră?
Da.
Să vedem dacă a înregistrat ceva folositor.
Drăguț.
Cred că e timpul să chemăm poliția.
- E amuzant. - Uită-te în jur.
Suntem depășiți de situație.
Colter, Horizon e contractor de operațiuni secrete pentru guvern.
- Vor să poată nega plauzibil? - Exact.
Vor să curețe o mizerie și nu vor să le scape ceva.
Suntem doar noi doi. Nu vine nimeni să ne ajute.
- Dacă vrei să renunți... - Nu renunț.
Nu credeam că o faci, dar vreau să știi în ce te bagi.
Ce ai acolo?
E cuțitul pe care mi l-a dat tata.
A spus că e printre puținele lucruri pe care se poate baza un om
pentru protecție, adăpost și mâncare.
Nu te-a pus să ai unul la tine?
- Nu. - Ei bine,
nu știu de ce l-am păstrat atâția ani.
A fost cu mine peste tot.
Da? Și ăsta e cuțitul pentru care s-a întors Doug?
I-am spus că nu înseamnă nimic, dar are numele meu pe el, așa că...
Înțeleg, e important pentru tine.
Nu te bazezi pe multe lucruri în viață.
Mă bucur că te-ai întors, frate.
N-am plecat niciodată.
Știi ce vreau să spun.
Deci, care e planul tău? Cum te retragi?
Nu am unul.
- Tu ai? - Da.
O să deschid o mică berărie.
Cu meniu pentru degustare. De la fermă la masă.
- O să fie grozav. - Te bagi în alimentație?
- Da. - Da?
Ai băut berea mea. E mai mult decât bună.
Așa e. E bună.
Chiar n-ai un plan? O strategie de retragere? Asta e tot?
Asta este. Pe drum.
N-aș vrea să fiu în altă parte.
Fiecare cu ale lui.
Da.
Bobby, ce ai găsit?
Numai chestii bune. Am imaginile pe care le-ai vrut.
Ceva interesant?
Trei tipi au oprit la casa conspirativă în duba albastră acum vreo șase ore.
- Dar au ieșit doar doi. - Era cineva cu el?
Da, trăgeau un tip cu glugă pe cap.
- L-au prins pe Doug. - Tipii sunt profesioniști.
Am o bucată din număr, dar cred
că aparține societății Pacora Grove, care are doar o căsuță poștală.
Da, mulțumesc, Bobby.
Măi să fie! Ne întâlnim din nou.
- Russell. - Să ne concentrăm, l-au prins pe Doug.
- Știu, am primit imaginile. - Trebuie să ne mișcăm repede.
- Deja mă ocup. - Sigur că da.
Mi-am sunat amicul de la FBI și mi-a dat asta despre Carlos și Moy Solano.
Fac o greșeală că-ți dau asta.
Dar, dacă n-o fac, m-am gândit
că o să intri undeva și o să fii prins.
- Weekendul meu ar fi distrus. - M-aș revanșa față de tine.
Nu e nevoie, zău.
- Oferta rămâne. - Bine.
Duba care l-a luat pe Doug era înregistrată de Pacora Grove.
- Scrie ceva de asta aici? - Da. De fapt...
societatea aparține locotenentului lui Carlos Solano.
Și are și o casă de vacanță
în Munții Blue Ridge, la mai puțin de trei ore de aici.
Distracție plăcută!
Să mergem!
Să mergem? Ce faci? Ești nebun?
Solano ăsta o să aibă pază. Îți dai seama?
Nu poți să intri acolo. Ai nevoie de întăriri.
Și ele o să aibă nevoie de întăriri.
Te am pe tine. Noi doi.
Haide, ne luăm echipament. Mergem să-l luăm pe Doug.
O facem singuri.
Haide. Ești bine?
Să mergem!
Ia uite! Au propria pistă de aterizare.
Probabil de asta l-au adus pe Doug aici.
Ca să-l ucidă Carlos pe cel care i-a ucis fratele.
Doug ar putea fi în viață. Sper că am ajuns înaintea lui Carlos.
E un paznic în față-stânga.
Mă ocup eu. Revin imediat.
Bravo, Russ!
- Mulțumesc. - Da.
Mai sunt câțiva înăuntru. Totuși, îmi plac șansele noastre.
- Ești în regulă? - Sunt bine.
Să mergem.
- Nici urmă de Doug. - Hai!
- Ești rănit? - Da.
Să vedem.
- E OK. E doar brațul. - Nu arăți bine.
Sunt bine. Să mergem.
Haide!
El este. Doug.
- Doug! - Frate! Russ!
Te ajut. O să te scoatem de aici, bine?
- Soția mea? - E bine.
- E bine. Haide! - Îmi pare rău, omule.
- Știu. - Nu ți-am spus despre Solano.
Nu-i nimic. Te ajut, bine?
E pe drum.
- Haideți! - Da, să mergem.
Bine, Doug, urcă. Ușor.
Ia să văd.
- E în regulă. - Da.
- E în regulă. - Bine, hai!
Măcar lasă-mă să te curăț și să te bandajez.
Da, bine.
Știi cum e.
- O să ardă ca naiba. - Da, fă-o.
Începem.
- Îți place, nu? - Puțin.
- Au! - Va trebui să mergi la doctor.
- Știi asta, nu? - Da, o să mă duc mai încolo.
Vreau să-l duci pe Doug acasă, bine?
Ce naiba tot spui?
Am o treabă neterminată de care vreau să mă ocup.
Legată de uciderea lui Solano?
Haide, nu fi prost! Îl avem pe Doug, plecăm.
Nu, aș vrea să fi fost atât de ușor.
Trebuie să mă întorc acolo.
Așa, pur și simplu? Îți iei rămas-bun?
La naiba, nu!
O să vin după tine. Să vorbim despre planul tău de retragere.
Unul care nu presupune să tragi o rulotă prin toată țara.
- Ți-am spus că sunt bine. - Da.
Tipic pentru tine.
Omule, mulțumesc.
Bine?
Ne vedem când ne vedem.
Stai puțin. Cum arăt?
Păi... Cred că bine, dată fiind situația.
Sincer, cred că se va bucura că te-ai întors acasă.
Mulțumesc mult.
- Unde e Russell? - Nu prea știu.
E greu, nu? Cu jumătăți de răspunsuri.
Te obișnuiești.
Poți să mai rămâi o vreme?
Mulțumesc, dar trebuie să... plec.
Mulțumesc.
Mă bucur că ești acasă.
RECEPȚIE DESCHIS
Scuze...
Caut un bărbat care a stat aici, Russell Shaw?
A plecat acum câteva zile.
Ești Colter?
- Da. - Ți-a lăsat un pachet.
Poftim.
Mulțumesc.
PĂSTREAZĂ-MI-I
Subtitrarea: Anca Tach