Siinä oli jotain outoa.
Pari kuukautta myöhemmin katselimme hääkuviamme.
Minusta ja vaimosta oli kuva hotellin edustalla.
Takanamme näkyi -
hahmo, joka katsoi ulos ikkunasta.
Tuijotti meitä. Se tuntui hyvin pelottavalta.
Eikö se ollut kukaan tuttu? - Ei. Huone oli kaiken lisäksi tyhjä.
Siksi vältän sitä paikkaa hämärinä talviöinä.
Äiti? Olemme perillä.
Iltaa. Haluaisimme kirjautua hotelliin.
Sopiihan se. Onko teillä varaus? - On.
Mikä teidän nimenne on? - Hart.
Milloin teitte varauksen?
Tein varauksen useampi kuukausi sitten.
Ymmärrän. Yritän vain löytää sen.
Useita kuukausia sittenkö? - Niin.
Soitin myös viime viikolla varmistaakseni varauksen.
Nyt löytyi. Julie Hart, pohjakerros, kulku pyörätuolilla.
Ei. Soitin viime viikolla juuri varmistaakseni, -
että varasimme ensimmäisen kerroksen huoneen, josta näkee muotopuutarhan.
Täällä ei ole merkintöjä. Erikoistoiveet olisi kirjattu tänne.
Voisitteko kysyä kollegaltanne? - Hän ei ole töissä tänä iltana.
Ehkä esimieheltänne sitten. - Vain minä olen täällä tänä iltana.
Nyt olemme kuitenkin täällä... - Käykö teille pohjakerros tänä yönä?
Ei, koska varasin ensimmäisen kerroksen huoneen.
En voi antaa teille huonetta, jota minulla ei ole.
Tuossa näyttää olevan paljon avaimia.
Pieni hetki.
Tuota...
Voin antaa yhden huoneen ykköskerroksesta täksi yöksi.
Mainiota.
Voisinko nähdä huoneen? Haluan vain tarkistaa sen.
Onko Wi-Fi koko hotellin alueella?
Ei. Ylimmässä kerroksessa on paras kenttä.
Sanoitteko, että tässä kerroksessa on Wi-Fi?
On, mutta kenttä toimii vain ylimmässä kerroksessa.
Varasin pöydän ravintolasta illallista varten.
Ei, tulitte myöhässä. Kaikki on jo suljettu.
Tässä ovat avaimet. - Kiitos.
Ilmoittakaa mahdollisimman pian, että voimme olla täällä loputkin yöt.
Voi luoja.
Tavarat ovat vähän sekaisin.
Täytyy laittaa nämä järjestykseen.
Ei saa kurkistella.
En minä katso.
Etkö riisu takkiasi? Sinulla on varmasti kuuma.
Haluan vain saada kaiken paikalleen.
Ihanaa olla täällä. Muistan tuon katon.
Luulen, että nukuin tuossa sängyssä. Sisareni oli tässä.
Katso.
Kultaseni... Voi ei!
Voi luoja.
Tule.
Yritän löytää vedenkeittimen. - Hyvä on, kultaseni.
Louis, odota täällä.
Kiltti poika.
Huomenta. Olisi pari asiaa.
Onko selvinnyt, voimmeko olla huoneessamme pari seuraavaakin yötä?
En vieläkään osaa sanoa. - Voisiko päätöstä kiirehtiä?
Yritän palata asiaan tänään, mutta en voi luvata mitään.
Olisin kiitollinen, jos saisimme tietää pian.
Meillä ei ole vedenkeitintä huoneessamme.
Tuon teille sellaisen. - Sen lisäksi viime yö oli levoton.
Muutkin varmasti huomauttivat asiasta teille. Kuului outoa kolinaa.
Ehkä se johtui ikkunasta. - Kukaan ei asu yläpuolellanne.
Aivan. En usko, että kukaan olisi pystynyt nukkumaan siinä metelissä.
Enkä tiedä, oliko kyseessä ikkuna, mutta ääni kuului koko yön.
Kukaan muu ei ole valittanut mistään metelistä.
Olen hyvin yllättynyt. Ääni oli läpitunkeva.
Olisin kuitenkin hyvin kiitollinen, -
jos huolehtisitte, ettei se toistu, ja tarkistaisitte kaikki ikkunat.
Kaikki ikkunatko?
Kaikki ikkunat niissä huoneissa, jotka ovat tyhjiä.
Vieraathan voivat tarkistaa omat ikkunansa.
Minulla on teille myös viesti.
Serkultanne Alistairilta.
Hän kutsuu teidät lounaalle sunnuntaina.
Kiitos paljon.
On mukava kuulla, että voimme pitää huoneemme.
Ikkunoiden tarkistus. Ja vedenkeitin.
Tuon sen teille. - Kiitos.
Emme kai halua mennä. - Sano, mitä haluat tehdä.
Miltä sinusta tuntuu? - Tehdään kuten sinä haluat.
Tuntuu kauhealta sanoa näin.
Haluan toki nähdä heitä, mutta täällä on vain niin mukavaa.
Olen hyvin itsekäs, mutta haluaisin olla kahdestaan.
Jos keksisit hyvän tavan sanoa sen, olisi hienoa olla vain kahdestaan.
Soitan heille myöhemmin. - Luulen, että niin on parasta.
Maistuuko aamiainen? - Marmeladi on oikein hyvää.
Aloitan nyt työt. Pärjäätkö sinä?
Ilman muuta. Syön rauhassa ja menen sitten kylpyyn.
Laitanko veden valumaan?
Ei tarvitse, pärjään kyllä.
Löysitkö mukavan paikan töitä varten?
Luulen niin. Menen ainakin kokeilemaan.
Äiti?
Äiti!
Tilasin sinulle lasin viiniä. - Kiitos.
Hyvänen aika. Olemmeko aikaisessa vai myöhässä?
Tarkoitan...
Olemmeko ainoat vieraat täällä? Onko se selvinnyt sinulle vielä?
En tiedä. Täällä ei ollut ketään, kun saavuin.
Siinä se nyt on.
Kiitos. Tämä tuleekin tarpeeseen.
Oletteko valmiit tilaamaan? - Anteeksi nyt.
En ole vielä edes vilkaissut listaa.
Emme ihan vielä. Voi taivas.
Tulenko hetken päästä uudestaan? - Tehdään niin. Kiitos.
Näyttää hyvältä. Mitä sanot, äiti?
Mitä ajattelit ottaa? - Olen vähän kahden vaiheilla.
Porkkana-korianterikeitto ja punajuurisalaatti houkuttelevat.
'Punajuurisalaattia, omenaa ja walesilaista fetaa.' Lähituotteita.
Voimme ehkä ottaa eri ruokia eri iltoina.
Joko päätitte?
On vain neljä vaihtoehtoa.
Otan alkuruoaksi punajuurisalaatin.
Entä pääruoka? - Lohta pääruoaksi.
Minä otan samaa, kiitos.
Punajuurisalaatti.
Sekä lohi.
Tuon ne teille. - Kiitos.
Lopeta tuo. Sinulla on varmasti tarpeeksi valokuvia minusta.
Sain yhden lisää.
Kas niin.
Mitä pussissa on, äiti? - Vain...
Asioita, joita pitää käydä läpi.
Kirjeitä, papereita ja valokuvia.
Ehkä siellä on asioita, -
joita minä arvostaisin. Joista sinä et välitä.
Olet varmasti hyvin kiinnostunut. Vaistoan sen.
Haluaisit varmaan kuvata niitä. - Nautitaan vain päivällisestä nyt.
Muistatko tämän huoneen? - Kyllä, tämä oli salonki.
Tuolla oli isot sohvat.
Samettisohvia.
Me lapset hypimme aina sohvan selkänojalta alas.
Hyppäsimme sohvalta toiselle. Halusimme nähdä, onnistuuko se.
Mielellään koiran ylitse.
Oliko sinulla hyvä päivä?
Ei erityisen.
En oikein päässyt alkuun.
En ensinnäkään nukkunut.
En tiedä.
On vähän rauhaton olo.
Mukava kuulla äänesi.
En valitettavasti pystynyt välittämään viestiä sinulle.
Aloitin silti. Löysin mukavan huoneen ja istuin ikkunan edessä.
Ajattelin, että se tulee aikanaan.
Odota hetki.
Haloo? Nyt kuuluu paremmin.
Seison tässä pensaan vieressä.
Haloo?
Lou? Kas niin.
On ihanaa, että huolehdit minusta tällä tavoin.
Hemmottelet minua.
Vai mitä, Louis? Eikö meillä olekin mukavaa täällä?
Haluatko mennä ulos?
Mennään sitten.
No niin. Mene vain.
Sinähän halusit ulos. Mene nyt pissalle.
Eikö sinun pitänyt pissata?
Louis, tee nyt jotain.
Sinähän halusit ulos. Mikä nyt on?
Etkö aio...
Huhuu?
Anteeksi häiriö. - Ei se mitään.
Toivottavasti te ja äitinne viihdytte täällä hyvin.
Kyllä viihdymme, kiitos. Oikein hyvin.
Hyvää yötä. - Hyvää yötä.
No niin.
Kiitos, olet enkeli. Tuntuu kamalalta viedä sinut pois työsi äärestä.
Höpsis, teen sen myöhemmin. Tämä on mukavaa työtä.
Siitä on suuri apu. Haluan käydä läpi koko pinon.
Ehkä voimme postittaa ne lounaan jälkeen.
Haluatko yhden pienistä apureistani? - En halua olla riippuvainen mistään.
Ymmärrän, mutta sano vain, niin saat niitä.
Minusta ne ovat loistavia. Nukahdan heti.
Teen pitkän kävelylenkin tänään ja juon vähän vähemmän kahvia.
Tein Asburyt, Anne ja Michael Saxton-Thomasin...
Ja Charles Stowen.
Kerroinko, että Molly kuoli? Kamalan surullista.
Mies oli hyvin kiltti. Hän kirjoitti minulle ihanan kirjeen.
Jatketaan eteenpäin.
Se on E: llä ja 'herra'.
Osoite on tässä.
Onpa tässä tulen ääressä mukavaa.
Oliko huone tällainen silloin, kun olit täällä?
Mietinkin äsken, että muistan takan hyvin.
Muistan, että pelkäsin sitä aika paljon.
Tuntuu hassulta ajatella, että sitä voisi pelätä.
Minulla on silti hyviä muistoja tästä huoneesta.
Jocelyn-täti toi aina huoneen täyteen lapsia.
Hän ei koskaan saanut omia, -
mutta hän kutsui tänne meidät ja serkkumme.
Ne olivat onnellisia aikoja.
Tiesittekö, että sota oli käynnissä? Näittekö pommikoneiden lentävän?
Emmehän ole kaukana Liverpoolista, joten kyllä niitä oli...
Jatketaan nyt näiden korttien kirjoittamista. Sopiiko se sinulle?
Olen vähän huonovointinen tänään. - Voi, äiti!
Palelen vähän vain, vaikka istummekin tulen äärellä.
Haluaisitko huivin? Tuon sinulle sellaisen.
Voin hakea sen itse. - Ei, minä haen sen.
Hän on oikea touhottaja.
Eikö olekin?
Onko se huone mukava, jossa kirjoitat?
En saanut mitään tehtyä tänään. - Ehkä se vaatii vähän aikaa.
TALLENTAA
Tämä oli...
Tämän huoneen muistan oikein hyvin.
Tämä oli salonki.
Seinillä oli gobeliineja. Aitoja, ei sellaisia kuin nykyään.
Siellä oli kirjailtu kipinäsuojus, jonka tätini Joss oli tehnyt.
Meilläkin oli se jonkin aikaa. En tiedä, missä se on nyt.
Puhelin oli tässä huoneessa, ja eräänä päivänä tätini...
Lattialla on pussi.
Joko lopetitte? - Kyllä.
Tuon pääruoan. - Kiitos.
Muistan erityisesti tädin äänen.
Se oli hyvin matala.
Serkkuni ja minä pelleilimme portailla.
Hän tuli ulos huoneesta ja käveli suoraan luokseni -
hyvin vakava ilme kasvoillaan.
Se oli harvinaista, koska hän oli tavallisesti hyvin iloinen.
Hänellä oli kerrottavaa Peteristä.
Hänen lentokoneensa oli kadonnut Englannin kanaalin yläpuolella.
Äiti ja isä pitivät hautajaiset Lontoossa, -
ja heidän mielestään oli parasta, että jäimme tänne Joss-tädin kanssa.
Menimme sitten rannalle.
Isoveljeni menivät hautajaisiin. He olivat kyllin vanhoja.
Olen hyvin pahoillani.
Voi kultaseni... - En tiennyt sitä.
Nyt tuntuu pahalta, että toin sinut tänne.
Sitä huoneet tekevät. Ne säilyttävät tarinoita.
Me olemme täällä nyt, ja se tapahtui silloin.
Sisälläni on vain epäjärjestys siitä, -
milloin mikäkin asia tapahtui.
Sinähän sanoit, että on niin paljon iloisia muistoja täältä.
Niin minulla onkin iloisia muistoja.
On silti muitakin muistoja.
Täältä on kaikenlaisia muistoja.
Ne elävät vieläkin.
Leivitettyä turskaa. Keittiö sulkee pian.
Kiitos.
Onpa iso annos. Voitko auttaa minua tämän kanssa?
En. Katso, miten iso annos tämä on. Jätä vain, jos et jaksa sitä.
En näe myöskään kalaveistä.
Minäkään en tiedä, mitä pitäisi käyttää.
No niin.
Tuntuu hyvin pahalta. - Miksi, kultaseni?
Kun toin sinut takaisin paikkaan, josta sinulla on ikäviä muistoja.
Olen hyvin pahoillani. - Olen kiitollinen, että toit minut tänne.
On hienoa, että olemme täällä yhdessä.
Tuntuu pahalta, että tulimme. - Ei se ole sinun syytäsi.
Olen hyvin pahoillani, äiti.
Mikään ei ole sinun syytäsi.
Enpä tiedä.
Ei kukaan meistä olisi voinut estää sitä. Se pitää vain hyväksyä.
Ei sitä voi katua, koska sille ei mahtanut mitään.
Sellaista elämä on.
Täytyy vain sopeutua.
Miksi et vastaa puhelimeen?
Alfie!
Mikä sinua vaivaa? Miksi ajat pois?
Mikä sinua vaivaa?
Olen pahoillani, soitin vielä myöhemmin tällä kertaa.
Mitä sinulle kuuluu?
Yhteys ei ole kovin hyvä. Vaihdan paikkaa.
Pensasaidan vieressä on kai paras yhteys.
Oli vähän huono päivä. Alan epäillä koko projektia.
On vain syyllinen olo.
En osaa selittää sitä. Se liittyy jotenkin täällä olemiseen.
No...
Täällä on totta puhuen hyvin kylmä. Pitää mennä sisälle Louis'n kanssa.
Soitan huomenna, kun pystyn. Toivottavasti vähän aiemmin.
Mitä? Haloo?
Onko kaikki hyvin, kultaseni?
On. Tulen pian. - Olet ollut siellä jo kauan.
Äidin poika.
Louis?
Louis!
Onko kaikki hyvin? - Anteeksi nyt.
Äitini koira on kadonnut. - Ei se voi olla kaukana.
Pysy siinä. Älä liiku.
Se löytyi. Kiitos paljon avusta.
Tuntuu kamalalta, että sotkin teidät siihen. Olen hyvin kiitollinen.
Tätä pitää juhlia. Käykää istumaan.
Jos en häiritse... Se kuulostaa mukavalta.
Palaan hetken päästä. - Kiitos.
Olen hyvin pahoillani. - Mitä turhia. Se löytyi.
Kippis. - Kippis.
Olen Julie. - Minä olen Bill.
William? Se oli myös isäni nimi.
Eikö hän ole enää keskuudessamme? - Ei, hän kuoli pari vuotta sitten.
Otan osaa. Vaimoni kuoli vuosi sitten.
Otan osaa. - Hän työskenteli täällä kokkina.
Teimme yhdessä töitä täällä yli 30 vuotta.
Olisin voinut jäädä eläkkeelle, mutta päätin jatkaa.
Lähinnä vaimoni takia. Ja muistojen, joita meillä oli tästä paikasta.
Olet ehkä kuullut minun soittavan huilua.
Aloitin sen pian hänen kuolemansa jälkeen.
Istun toimistossa tai keittiössä ja soitan hänelle, -
sillä en koskaan soittanut hänelle aiemmin.
Se on kuin uusi luku suhteessamme.
Mitä sinä teet työksesi?
Teen elokuvia. Tulin tänne äitini kanssa, -
sillä tavoitteena on kirjoittaa elokuva äidistä ja minusta.
Se ei kuitenkaan ole helppoa.
En pääse edes alkuun.
Mistä se johtuu?
En ole varma siitä, että minulla on oikeus -
tehdä sellaista.
Se tuntuu kajoamiselta.
Minun on hyvin vaikea ajatella, että hän olisi surullinen.
Haluaisin hänen olevan onnellinen kaiken aikaa.
Täällä on muistoja, jotka jaan vaimoni kanssa.
Ne eivät ole iloisia.
Teen kierrokseni, -
ja silloin muistot tulevat mieleen.
Kun kierrän hiljaa iltaisin talon ja pihamaan.
Luulen, että se on minulle keino säilyttää yhteys vaimooni.
Ymmärrän siksi, että haluat tehdä elokuvan äidistäsi.
Säilyttääksesi suhteesi häneen.
Se on vaikeaa, eikö vain?
Olen hyvin kiitollinen ystävällisyydestäsi ja avustasi.
Huomenna on äitini syntymäpäivä.
Haluaisitko tulla mukaan nostamaan maljan?
Hyvin ystävällistä, mutta minulla on perheeseeni liittyvää menoa.
Kiitos kysymästä. - Ajattelin vain kysyä.
Hyvää yötä. Nuku hyvin. - Kiitos.
Hyvää syntymäpäivää!
Yhteen aikaan -
toivoimme, että he...
Mutta ei.
Nyt hän paneutuu työhönsä. Hän tekee elokuviaan, -
jotka vaativat yhtä paljon aikaa ja energiaa -
kuin lapsikin.
Olen surullinen hänen vuokseen, ettei hänellä ole lasta.
Uskon, että hän olisi ollut...
Aioin sanoa, että hän olisi ollut hieno äiti, mutta hän on sitä nytkin.
Hänellä on erinomaiset taidot käytännön rakkauden magiassa.
Hän on hyvä siinä, ja minä olen nykyisin hyvin usein saajana.
Olen aina ollut, mutta erityisesti nyt, kun hänen isänsä lähti.
Hän on hyvin välittävä.
Hän arvostaa sinua kovasti. - Niin arvostaa.
Jos näet minun torkahtavan, tönäise minua.
Etkö halua nukkua? - En halua.
Etkö halua ottaa nokosia?
Eilen lounaan jälkeen torkahdin ja tunsin...
En osaa selittää sitä, jonkinlaista pelkoa. - Millaista pelkoa?
Se liittyy täällä olemiseen.
Ei ole epäilystäkään siitä, että on -
kaikenlaisia muistoja, jotka pulpahtavat esiin.
Se on kai väistämätöntä.
Jopa tässä huoneessa.
Niin monia muistoja.
Millaisia muistoja?
Mitä kauemmin olemme täällä, sen enemmän ne tulevat esiin.
Ne kerrat, jotka olen ollut täällä.
Kun tulin -
tapaamaan Joss-tätiä.
En pelkästään lapsena, vaan myöhemminkin.
Millaisia muistoja? - Kun olin...
Kun odotin...
Silloin, kun odotin lasta.
Ai niin.
Olin täällä.
En aavistanut sitä.
Miten olisit voinut tietää?
Olin melkein unohtanut sen itsekin.
Mietin sitä, että se oli tähän aikaan vuodesta.
Olin tässä huoneessa.
Olimme olleet kävelyllä. Liian pitkään mielestäni.
Aloin vuotaa verta.
Isä ei ollut täällä kanssani.
Minut vietiin sairaalaan, ja kun hän saapui sinne, -
en pysty olemaan ajattelematta sitä, että en ollut kovin mukava hänelle.
Voi, äiti...
Siinä tilanteessa... - Olin totta puhuen aika kamala.
Isä varmasti ymmärsi sen.
Äiti?
Serkkunne on alakerrassa. - Onko hän täällä?
Äiti, Alistair on täällä. - Etkö soittanut hänelle?
Tämäpä yllätys. Sanokaa, että tulen hetken päästä alakertaan.
Mitä minä teen? - Sinun pitää saada hänet lähtemään.
Selvä, lähetän hänet pois.
Louis, mene sinäkin alas. - Tule, Louis.
Tämä on ihan kauheaa.
Kirjoitatko uutta elokuvaa? - Kyllä, taas uutta elokuvaa.
Toin nämä. Nythän on Rosalindin syntymäpäivä.
Sinä muistit.
Tämä on hyvin koskettavaa. - Toivottavasti päivä on hieno.
Hän todella innostuu tästä. Vietämme oikein hienon juhlapäivän.
Saatko kirjoitettua? - Yritän saada jotain aikaan.
Katsotaan nyt.
Terveisiä kaikille. - Olipa hauska nähdä sinua.
Oli hienoa nähdä sinuakin. Kerro terveisiä kaikille.
Louis, tule tänne. - Et tule meidän mukaamme.
Bulgy, mene autoon.
Louis, sano hei Bulgylle.
Voikaa hyvin. Pidä huolta itsestäsi.
Louis, tule tänne.
Oletko kunnossa? - Olen.
Tuo mekko on ihana. Mitä tämä on?
Louis ja minä teimme sen. - Olet aivan mahdoton.
Tämä on ihan liikaa.
Kumman avaat ensin? Miten olisi lautasellasi oleva?
Mitä tässä mahtaa olla? Onpa nättiä paperia.
Se nähdään taas jouluna.
Tunnistan tämän.
Voi kultaseni. Pieni rasia.
Voi ei...
Pidätkö siitä? - Se on aivan ihana.
Se on samanlainen kuin se, jonka sait isältä.
Onpa ihana. Kiitos, kultaseni.
Laitan sen yöpöydälle pillerirasian viereen. Kiitos paljon.
Nyt sinulla on yksi isältä ja yksi minulta.
Mikä seuraavaksi?
Taidan odottaa hetken. Olen vähän hengästynyt.
Avaanko samppanjan teille? - Ei tarvitse, avaan itse. Kiitos.
Otetaanko vähän kuplivaa? - Osaatko avata sen itse? Hyvä tyttö.
En halua vahingoittaa tuota kaunista kattoa.
Vain vähän. Pikku tilkka vain.
Tuo riittää, kiitos.
Hyvää syntymäpäivää, äiti. - Meille.
Minulla on kova nälkä.
Ihanaa. Nyt kuplia meni nenään.
Mitä otat? Osaamme ruokalistan jo aika hyvin.
Taidan ottaa samaa kuin eilen. Olen ajatellut sitä koko päivän.
Katsotaanpa.
En taida pystyä syömään ihan vielä. Voisin...
Sinun pitää syödä jotain. Ehkä pelkkä alkuruoka?
Ei mitään juuri nyt.
Voimme odottaa.
Voimme tilata myöhemmin.
Tilaa jotain ihanaa, ja minä katselen, kun syöt.
Ei minulla ole niin nälkä.
Sinähän sanoit, että on kova nälkä.
En aio syödä, jos et ota mitään.
Miksi et? - Ehkä minulla ei olekaan nälkä.
Sinäkin sanoit, ettei ole nälkä. - Älä ole hassu.
Tilaa jotain hyvää ja nauti siitä.
Minullakaan ei ole nälkä, jos sinulla ei ole.
Heti kun sanot, että olet nälkäinen, minäkin olen.
Jos et aio syödä mitään... - Älä painosta minua.
En voi kovin hyvin. - Voimme mennä ylöskin.
Älä hössötä. Se saa minut voimaan entistä huonommin.
En minä hössötä. Mitä minun pitäisi tehdä, kun sanot, että voit huonosti?
Tämä on kuin painajaista.
Kultaseni, tilaa jotain herkullista, ja nautin katsellessani, kun syöt.
En ole nälkäinen. En aio syödä, jos sinäkään et syö.
En ymmärrä, miten tässä kävi näin.
Yritän koko ajan tehdä sinut onnelliseksi.
En voi jatkaa arvailua.
Etkö voi vain kertoa minulle? Olet kuin jonkinlainen arvoitus.
Olen koko elämäni yrittänyt tehdä sinut onnelliseksi.
Minulla on omakin elämä. Laiminlyön miestäni täysin.
Eikä ole paljon aikaa jäljellä. Ei ole muuta perhettä kuin sinä.
Minulla ei ole lapsia.
Eikä ole ketään, joka hössöttäisi, kun olen sinun ikäisesi.
Oletteko valmiit tilaamaan? - Emme ota nyt mitään.
Eikö mitään? - Ei. Sanon kyllä, kun otamme.
En tarkoittanut sitä, mitä sanoin, äiti.
Tuonko kakun nyt? - Tulisitko mukaani?
Älä puhu kakusta pöydässä. - Selvä.
Tuo se tänne kynttilän kanssa. Minä sytytän kynttilän.
Mene hakemaan se. - Hyvä on.
Sanoin haluavani sytyttää sen itse. Haluan myös kantaa sen näin.
Kiitos.
Teenkö minä sen?
Oletko kunnossa?
En tehnyt sitä oikein.
Teit kaiken oikein.
Yritä nyt levätä. Nähdään aamulla.
Hyvää yötä. - Hyvää yötä.
Äiti?
Huomenta. - Huomenta.
Saatteko kannettua laukut? - Saan, kiitos.
Tässä. - Kiitos.
Halusin vain sanoa, että toivottavasti olette kunnossa.
Kiitos, että piditte minusta huolta.
Hyvää joulua. - Iloista joulua.
Hei sitten. - Hei.
Hei, Bill. - Hei.
Mene sinne.
Kiitos huolenpidostasi. - Ei kestä.
Suomennos: Ilse Rönnberg Scandinavian Text Service