Men det var nåt konstigt.
För några månader efteråt tittade vi igenom våra bröllopsfoton-
-och det var en bild på mig och min fru framför hotellet.
Och man kunde ana precis bakom oss-
-konturen av nån som tittade ut genom fönstret.
Och stirrade på oss. Det var faktiskt riktigt läskigt just då.
- Det var ingen som ni kände igen? - Ingen alls. Och rummet var tomt då.
Så jag undviker stället mörka vinterkvällar.
Mamma? Vi är här. Vi är framme.
God kväll. Vi vill checka in, tack.
- Ja, inga problem. Har ni bokat? - Ja.
- Jättebra. Hur var namnet? - Hart.
När bokade ni?
Jag skulle säga att jag gjorde reservationen för flera månader sen.
Ja, ja, jag förstår det. Jag bara... jag bara kollar.
- För flera månader sen, sa ni? - Ja.
Men jag ringde förra veckan. För att dubbelkolla.
Här är det. Julie Hart. Markplanet, rullstolsanpassat.
Nej, när jag ringde förra veckan så var det för att bekräfta-
-att vi hade bokat en trappa upp med utsikt över parken.
Här står inget. Särskilda önskemål brukar fogas till bokningen.
- Kan du kanske höra med din kollega? - Han är inte här i kväll.
- Eller kanske rentav din chef...? - Det är bara jag här i kväll.
- Men vi är här nu och jag bokade... - Kan ni bo på markplanet i natt?
Nej, tyvärr inte. För jag bokade på första våningen.
Jag kan ju inte placera er i ett rum som jag inte har.
Många nycklar där.
Ett ögonblick bara, tack.
Jag menar...
Jag har ett rum som ni kan få bara för i natt. På första våningen.
Det är jättebra.
Kan jag kanske få titta på rummet? Bara kolla det.
Och det är wifi på hela hotellet?
Nej, inte på hela hotellet. Signalen är bäst högst upp i huset.
Förlåt, jag förstod inte. Har ni wifi på den här våningen?
Vi har wifi i huset, men man får bara signal när man går högst upp.
Jag bokade ett bord i restaurangen för middag.
Nej, ni kom sent, så allt är stängt.
- Och här är er nyckel. - Tack.
Det vore bra att snarast möjligt få veta om vi kan bo här hela vistelsen.
Åh! Gud...!
Alla våra saker ligger i en salig röra.
Jag ska bara få allt... Så där ja. Hoppsan.
Kika inte nu.
Nej, jag tittar inte. Jag tittar inte.
Raring, ska du inte ta av kappan? Du måste vara kokhet.
Jag vill bara få ordning på allt.
Det är så härligt att vara här. Jag kommer ihåg innertaket.
Och jag tror att jag sov i den sängen och att min syster sov i den här.
Se här.
Åh, raring. Åh nej...!
Åh, jisses...
Kom.
- Jag försöker hitta en vattenkokare. - Okej, raring.
Louis, stanna här. Jag kommer strax.
Har du varit en duktig kille?
God morgon. Ett par saker bara...
Vet du om vi kan eller inte kan bo i vårt rum under hela vår vistelse?
- Jag vet fortfarande inte om rummet. - Det går inte att skynda på beslutet?
Nej. Jag kan försöka återkomma senare i dag, men kan inte lova nåt.
Snarast möjligt skulle uppskattas väldigt.
Vi verkar inte ha en vattenkokare, gärna elektrisk, i vårt rum.
- Ja, jag kommer upp med en. - Jag sov dåligt också. Nåt som lät.
Andra måste ha nämnt det för dig. Nåt slags smällande.
- Det var nog ett fönster eller... - Ja. Men det bor ingen över er.
Exakt. Ingen kan ha bott där uppe, för de hade inte kunnat sova alls.
Jag vet inte om det var ett fönster, men det höll på hela natten.
Konstigt, för ingen annan har sagt nåt om nåt ljud alls.
Inte? Det överraskar mig. Det var genomträngande.
Nåja, hur som helst... Jag vore väldigt tacksam-
-om du ser till att det inte upprepas i natt igen och kollar alla fönster.
Alla fönster?
Alla fönster, särskilt i de tomma rummen-
-för folk som bor i rummen kan ju kolla sina egna fönster.
Ja. Jag har förresten även ett meddelande till er.
Er kusin... Alistair.
Han vill bjuda er på lunch på söndag.
Tack så hemskt mycket.
Så... härligt att höra att vi kan bo kvar i vårt rum.
Och kontrollen av fönstren och... och vattenkokaren.
- Jag kommer upp med vattenkokaren. - Tack! Tack.
- Vi vill väl inte åka dit, va? - Säg det bara. Vad föredrar du?
- Hur känner du? - Nej, mamma, vi gör som du vill.
Det känns så hemskt att säga det-
-för jag vill ju träffa dem, men vi har det ju så mysigt här, inte sant?
Det är väldigt egoistiskt, men jag hoppades på att få vara med dig.
Om du kan säga det på ett snällt sätt så vore det bäst om det bara är vi.
- Jättebra. Jag ringer honom sen. - Jag tror att det vore bäst.
- Smakar frukosten bra? - Väldigt, väldigt god marmelad.
Jag tänkte börja med mitt arbete. Klarar du dig?
Jag har det jättebra. Jag ska ta god tid på mig och sen ta ett bad.
Ska jag fylla på badkaret åt dig? Inte?
Nej, ingen fara. Jag klarar mig.
Hittade du en trevlig arbetsplats?
Ja, jag tror det. Jag ska göra ett försök i alla fall.
Mamma?
- Jag tog in ett glas gott vin åt dig. - Tack så hemskt mycket.
Åh, kära hjärtanes. Är vi tidiga eller sena?
Jag menar...
Är vi de enda som bor här? Har du klurat ut det än?
Jag vet. Jag vet inte. Det var ingen här när jag kom.
Åh, titta där.
Tack så hemskt mycket. Det är väldigt välkommet.
- Är ni klara att beställa? - Jag ber verkligen om ursäkt.
Jag har inte ens tagit en titt.
Inte helt. Jag ska bara... Kors.
- Ska jag komma igen om en stund? - Det vore snällt. Tack så mycket, ja.
Det ser ut som fina saker. Vad tycker du, mamma?
- Vad tycker du? - Jag är lite kluven...
mellan morotssoppa med koriander och rödbetssalladen, som verkar god.
'Sallad på kultursortsrödbeta, äpple och walesisk feta.' Lokalt är fint.
Jag antar att vi kan äta olika saker på de olika kvällarna.
Har ni bestämt er?
Det är bara fyra alternativ.
Jag tror att jag... Ja, jag tar rödbetssallad som förrätt och sen...
- Huvudrätt? - Ja, och sen följt av lax. Ja.
Och jag tar detsamma, tack.
Rödbetssallad.
Och lax.
- Jag kommer med det. - Tack.
Raring, kan du sluta med det där? Du måste ha nog med bilder på mig.
Jag fick dig.
Så det så.
- Vad är det i den påsen, mamma? - Bara...
saker att gå igenom.
Brev och papper och fotografier och...
Det finns kanske saker i den-
-som jag skulle sätta värde på och som du kanske inte skulle.
Du är säkert väldigt intresserad. Jag kan ana ditt intresse.
- Du vill väl ha med det i en film. - Nu har vi bara en trevlig middag.
- Minns du det här rummet? - Ja, det här var salongen.
Och... stora, stora soffor här.
Sammetssoffor.
Och vi barn hoppade från ryggstöden på dem.
Vi hoppade mellan sofforna för att se om vi klarade det.
Över en hund helst.
Har du haft en bra dag, raring?
Inte så väldigt bra faktiskt.
Jag kunde inte komma igång.
Jag menar, jag sov inte till att börja med och...
Jag vet inte.
Jag känner mig lite ur balans.
Härligt att höra din röst.
Förlåt, jag kunde inte lämna nåt meddelande till dig heller, men...
Jag har börjat. Jag fann ett fint rum och satt och såg ut genom fönstret.
Det kommer väl. Men det...
Vänta. Vad är det?
Hallå? Hallå...? Det är lite bättre.
Ja, jag ställer mig vid den här grönskan.
Åh. Hallå? Hallå? Hallå?
Hallå?
Lou? Så där ja.
Det är så underbart att du tar hand om mig så här, raring.
Och väldigt bortskämmande.
Är det inte så, Louis? Är det inte? Har vi det inte helt underbart?
Vad gör du? Vill du gå ut?
Då så. Kom.
Duktig kille. Gå nu.
Du sa att du ville gå ut. Kom igen, kom igen! Kom igen, kissa.
Vill du inte kissa?
Louis. Kom igen, gör nåt nu.
Vad sa du? Du sa att du ville gå ut. Va? Vad är det?
Ville du inte...
Hallå?
- Ursäkta, vi ville inte störa er. - Det är ingen fara.
Jag hoppas att ni och er mor har en väldigt trevlig vistelse här.
Det har vi, ja. Tack. I högsta grad.
- God natt. - God natt.
Så där ja.
Tack, du är en ängel. Det känns hemskt att dra dig från ditt arbete.
Nej då, jag gör det sen. Det här är ett trevligt jobb.
Det är stor hjälp. Jag har en hel hög och vill få iväg dem så fort det går.
Efter lunch kanske vi kan posta dem.
- Vill du ha en av mina hjälpredor? - Jag vill inte bli beroende av nåt.
Jag förstår, men säg bara till.
Jag har dem och de är fantastiska. De bara... Jag slocknar direkt.
Nej, jag tar en längre promenad i dag och kanske dricker mindre kaffe.
Okej. Jag har gjort Asburys och Anne och Michael Saxton-Thomas...
Ja. Charles Stowe.
Sa jag att Molly dog? Så sorgligt.
Han var så rar när han skickade det där fina brevet till mig.
Okej, nu fortsätter vi.
Med E och 'Herr'.
Och du hittar adressen i den där.
Så skönt här vid brasan.
Minns du det här rummet? Var det så här när du var här förut?
Jag tänkte precis att jag minns den öppna spisen mycket väl.
Jag minns att jag var ganska rädd för den faktiskt när jag var...
Visst är det lustigt att tänka sig att man var rädd för den? Men jag...
Fast jag har glada minnen från det här rummet. Jag tror att...
Du vet, moster Jocelyn fyllde det alltid med barn.
Och... hon hade inga egna barn-
-men hon hyste oss och våra kusiner och...
En lycklig tid.
Visste ni att kriget pågick? Hade ni bombplan som flög över?
Här är man ju inte så långt från Liverpool, så ja, det var...
Raring, nu skriver vi de här korten. Kan vi det? Snälla du.
- Jag känner mig lite darrig i dag. - Åh, mamma!
Nej, jag känner mig bara lite kall trots att vi sitter intill brasan.
Du ser lite kall ut. Vill du ha en sjal? Jag hämtar en sjal åt dig.
- Jag kan göra det. Jag tar en sen. - Nej, nej, jag hämtar en.
Hon är en sån petimäter.
Visst är hon?
Är ditt rum fint? Det som du hittade för att skriva i?
- Jag fick inget arbete gjort i dag. - Det kanske bara tar lite tid.
RÖSTMEMO Ny inspelning 10
Det här var...
Det här är ett rum som jag minns mycket tydligt.
Det var en salong.
Här hängde gobelänger på väggarna. Äkta gobelänger, inte såna de har nu.
Här fanns ett broderat gnistskydd som min moster Joss hade gjort.
Vi hade den ett tag. Jag vet inte var den är nu.
Telefonen var i det här rummet och min moster... en dag då min moster...
Det ligger en påse på golvet.
- Klar? - Ja. Ja, okej.
- Jag kommer med huvudrätten. - Tack.
Och jag minns särskilt hennes röst.
Väldigt lågmäld.
Och mina kusiner och jag lekte i trappan och...
och hon kom ut ur rummet och gick raka vägen mot mig-
-med ett allvarligt ansiktsuttryck.
Vilket var sällsynt, för hon var en mycket glad själ i regel.
Och det hade kommit nyheter om Peter.
Hans plan hade försvunnit över Engelska kanalen.
Mamma och pappa hade begravningen i London.
De tyckte det var bäst att vi var här hos moster Joss, vilket vi var.
Vi gick till stranden.
Och mina storebröder följde med dem. De var gamla nog för att deltaga.
Mamma, jag är hemskt ledsen.
- Åh, raring, nej. - Jag visste inte.
Jag har så dåligt samvete för att jag tog hit dig.
Det är det rum gör. De rymmer historier och...
Vi är här nu och det var då.
Och det är bara ett virrvarr i mig-
-om när det är exakt. Det är allt.
Du har jämt sagt att du har så glada minnen härifrån, så jag trodde...
Åh, raring, det hade jag. Jag hade glada minnen härifrån.
Men jag hade också andra minnen härifrån.
Jag hade alla slags minnen härifrån.
Och de... de... Du vet, de lever alla fortfarande.
Panerad torsk. Köket stänger snart.
Tack.
Det var en rejäl portion. Hjälper du mig? Jag orkar inte allt.
Nej, mamma. Se så mycket jag har. Bara lämna det som du inte orkar äta.
Jag ser ingen fiskkniv heller.
Ja, jag vet inte vilken vi förväntas använda.
All right. Låt oss se...
- Jag har så dåligt samvete. - För vad, min älskling?
För att jag tog med dig till ett hus som du har så sorgliga minnen från.
- Jag är verkligen ledsen. - Jag är så glad att du tog hit mig.
Det är helt underbart att vi är här tillsammans.
- Jag ångrar att vi åkte hit nu. - Det var inte ditt fel.
Åh, mamma, jag är hemskt ledsen. Jag är så hemskt ledsen.
Ingenting är ditt fel.
Jag vet inte.
Ingen av oss hade kunnat stoppa det. Så man får bara godta det, inte sant?
Man kan inte ångra det, för man hade ingen talan i frågan.
Jag menar, det är så livet är. Bara...
Du vet, man... anpassar sig.
Varför har du inte svarat i telefon?
Alfie!
Vad är det med dig? Varför kör du iväg?
Vad är det med dig? Vad är det med dig?
Där är du ju. Jag är hemskt ledsen. Det är ännu senare den här gången.
Hur är det med dig?
Ja, förlåt, det är inte så bra. Låt mig bara gå hit bort.
Jag tror att det är bäst vid häcken.
Jag vet inte. Jag har en dålig dag och tvivlar på hela projektet.
Jag vet inte. Jag känner mig bara så skyldig.
Jag kan inte riktigt förklara det. Det är för att jag är här, men...
Hur som helst...
Raring, vet du, det är iskallt här ute. Jag måste få in Louis.
Jag ringer i morgon när jag kan. Jag hoppas att det blir tidigare.
Vad? Hallå?
Är allt bra med dig, raring?
- Jag är okej, mamma. Kommer strax. - Du var ute hemskt länge.
Ja, min kille.
Louis?
Louis! Louis?
- Är allt bra? - Jag är hemskt ledsen.
- Min mammas hund har försvunnit. - Han är säkert inte så långt borta.
Nu stannar du där. Stanna. Rör dig inte.
Jag ville bara säga att han är hittad och tacka dig så mycket för hjälpen.
Förlåt att jag drog in dig i det. Jag är så tacksam. Tack.
Vi borde fira. Ska du inte sätta dig?
Om jag inte stör dig. Det vore väldigt trevligt. Tack.
- Jag är strax tillbaka. - Tack.
- Jag är hemskt ledsen. - Äsch. Han är hittad och i säkerhet.
- Skål. - Skål.
- Jag heter Julie. - Jag heter Bill.
William? Det hette min far.
- Finns han inte längre ibland oss? - Nej. Han dog för ett par år sen.
Jag beklagar. Min fru dog för runt ett år sen.
- Jag beklagar verkligen. - Hon jobbade här. Hon var kock.
Vi jobbade i runt 30 år på det här stället tillsammans.
Jag kunde ha gått i pension, men jag beslutade att fortsätta.
Mest på grund av min fru och våra minnen av att ha jobbat här.
Du kan ha hört mig spela flöjt.
Det började jag med kort efter hennes död.
Jag sitter på kontoret eller i köket och jag spelar för henne.
För jag spelade aldrig för henne förut.
Så det är som ett nytt kapitel i vår relation.
Och vad gör du?
Jag är filmskapare och kom hit med min mor för att...
försöka skriva en film om min mor och mig.
Men det är inte lätt.
Jag kan inte ens börja.
Varför inte det?
Jag tror att jag inte är säker på att jag känner att jag har rätt...
att göra nåt sånt.
Det känns som att inkräkta.
Det är jättesvårt för mig att tänka på henne som ledsen.
Jag vill att hon ska vara glad. Jag vill att hon är glad hela tiden.
Det finns minnen här som jag... har med min fru-
-som inte är glada.
Jag går mina rundor.
Och givetvis så är det då som minnena sköljer över mig.
Och jag går mina rundor tyst på kvällarna genom huset och på ägorna.
Och jag antar att det är ett sätt att hålla kontakten med min fru.
Så jag kan förstå att du vill göra en film om din mor-
-för att bevara den känslan av din relation med henne.
Det är svårt, inte sant?
Jag är så tacksam för din vänlighet. Du har varit till stor, stor hjälp.
Jag undrar, i morgon, före mammas födelsedagsmiddag-
-ska vi skåla för henne och vill du vara med då?
Det var hemskt snällt, men jag har ett familjeärende och är inte här då.
- Men tack i alla fall. - Det var bara en tanke.
- God natt. Sov gott. - Tack.
Grattis på födelsedagen!
Det fanns en tid när...
när vi hoppades att de kanske skulle...
Men nej.
Och nu har hon sitt arbete och hon gör sina filmer och de är...
lika tidskrävande och lika energikrävande-
-som jag tror att ett barn kan vara. Vart och ett när de kommer.
Jag tycker synd om henne för att hon inte har ett barn.
För jag tror att hon hade varit...
Jag höll på att säga 'hade varit', men hon är en underbar mor.
Hon har en enorm förmåga för kärlekens praktiska magi.
Hon gör det bra. Och jag är nuförtiden i stor utsträckning mottagaren.
Det har jag alltid varit. Men särskilt nu när hennes far har lämnat oss.
Hon är omsorgsfull så till den milda grad.
- Och ser upp till dig. - Ja, det gör hon verkligen.
Om du ser mig nicka till så vill jag att du ger mig en knuff.
- Vill du inte sova? - Nej, jag vill inte sova.
Vill du inte ta en skön tupplur?
I går efter lunch slocknade jag och jag kände en slags...
- En slags fruktan. - Vad då för fruktan?
Att vara här. Jag menar...
Det är ingen tvekan om att det är...
du vet, alla slags minnen som dyker upp.
Det är oundvikligt, antar jag.
Även i det här rummet.
Så många.
Vad för sorts minnen?
Ju längre vi är här, desto mer kommer det tillbaka.
Alla gånger då jag har varit här.
När jag... när jag...
kom hit för att besöka moster Joss.
Inte bara när jag var barn, utan även senare.
- Vad för sorts minnen? - Du vet, från när jag var...
När jag var...
När jag väntade det där barnet.
Just det.
Det var här.
Åh, mamma. Jag hade ingen aning.
Nej, för hur kunde du veta, raring? Men...
Jag menar, jag... hade i stort sett glömt det själv.
Men jag tänkte att det var ungefär vid den här tiden på året.
Och jag var i det här rummet.
Vi hade varit ute på en promenad. För lång... tror jag.
Och jag började blöda.
Jag var här utan pappa, men sen...
kördes jag till sjukhuset och... när han kom dit...
Det jag inte kan sluta tänka på är att jag inte var så snäll mot honom.
Åh, mamma.
- Med tanke på omständigheterna. - Jag var faktiskt ganska elak.
Pappa hade förstått. Han hade förstått.
Mamma?
- Din kusin är där nere. Alistair. - Är han här?
- Mamma, Alistair är här. - Raring. Ringde du honom inte?
Vilken överraskning. Kan du säga till honom att jag kommer ner strax?
- Vad ska jag göra? - Så hemskt. Skicka iväg honom.
Skicka iväg honom? Okej. Herregud!
- Louis, du går ner. - Kom, Louis.
Herregud, det är så hemskt!
- Skriver du? En ny film? - Ja, en ny film.
Jag tog med de här. Jag vet att Rosalind fyller år.
Du kom ihåg.
- Det är så rörande. Tack... - Hoppas ni har en härlig dag.
Hon blir så glad. Vi har en helt underbar dag med firande.
- Kan du skriva nåt? - Jag försöker komma på nåt.
Därför är det så viktigt att vara här.
Hälsa alla så gott från oss.
Det var underbart att träffa dig. Krama nu alla från oss.
- Louis, kom. - Du ska inte åka med oss.
Bulgy, kom. Du ska in där bak.
Louis, säg hej då till Bulgy.
Ha det bra. Sköt om dig.
Louis!
- Mår du bra? - Ja, jag mår fint.
Jag älskar den där klänningen. Vad är allt det här?
- Louis och jag gjorde det. - Du är busig.
Det är för mycket.
Vilken ska du öppna först? Vad sägs om den på din tallrik?
Vad kan det vara? Så fint papper.
Du får se det igen till jul.
Kära nån. Jag känner igen den.
Åh, raring! En liten ask.
Åh nej...!
- Tycker du om den? - Den är så otroligt gullig.
Det är som den pappa gav dig.
Så fin, raring. Tack så mycket.
Jag ska ha den på mitt nattygsbord. Intill den med pillren. Tack, snälla.
Jag tänkte att det vore fint. En från pappa och en från mig.
Okej, vilken blir det sen?
Jag tror att jag drar ut på det. Jag känner mig lite andfådd faktiskt.
- Ska jag öppna champagnen åt dig? - Nej då, jag gör det. Tack.
- Är du redo för lite bubbel? - Gör du det själv? Duktig flicka.
Jag vill inte skada det här vackra innertaket.
Bara lite grann. Bara en pytteliten skvätt.
Det räcker. Tack, tack, tack.
- Grattis på födelsedagen, mamma. - För oss.
Jag är faktiskt utsvulten.
Åh, härligt. Jag fick upp bubblorna i näsan.
Vad vill du ha? Vi kan menyn rätt bra nu.
Jag ska ta exakt det jag tog i går. Jag har tänkt på det hela dan.
Låt oss ta en titt.
Jag är inte säker på att jag kan äta middag redan nu. Jag tror att jag...
Åh, mamma. Du måste äta nåt. Bara en förrätt?
Jag bara... Jag tror inte att jag ska ha nånting just nu.
Vi kan vänta.
Ja, vi kan... Ja, vi kan beställa senare.
Du väljer nåt riktigt gott, så njuter jag av att se dig äta det.
Nej, jag... nej, jag... Jag är inte så hungrig.
Men du sa att du var utsvulten.
Jag tänker inte sitta och äta om du inte ska ha nånting.
- Varför inte? - Jag är kanske inte hungrig.
- Du säger att du inte är hungrig. - Åh, raring, var inte så larvig.
Du beställer nåt riktigt gott och njuter sen av det.
Jag känner ingen hunger om du inte är hungrig.
Så fort du säger att du är hungrig och vill ha mat så blir jag hungrig.
- Men om du inte ska äta nåt... - Åh, raring, pressa mig inte.
- Jag mår inte så bra. - Vi går upp. Vi måste inte sitta här.
Nej, pjoska inte. Pjoska inte. Jag mår bara sämre när du gör det.
Jag pjoskar inte. Vad ska jag göra när du säger att du inte mår bra?
Det är rena mardrömmen.
Åh, raring. Ät nåt gott så njuter jag av att se dig äta det.
Jag är inte hungrig. Jag äter inte om du inte gör det.
Mamma, jag vet inte hur det blev så här. Hur...
Jag vill bara att du ska vara glad och gör allt för att göra dig glad.
Jag kan inte fortsätta gissa.
Kan du inte bara säga att du... Du är som en mystisk person för mig.
Jag har ägnat hela mitt liv åt att försöka göra dig nöjd.
Jag har ett eget liv. Jag har en man som jag försummar totalt.
Och jag har inte så mycket tid kvar. Jag har ingen annan familj än dig.
Jag har inga barn.
Och jag har ingen som tar hand om mig när jag är i din ålder.
- Vill ni beställa? - Vi ska inte ha nåt. Tack ändå.
- Ingenting alls? - Nej. Jag säger till i så fall. Tack.
Mamma, det var inte meningen att säga det där.
- Ska jag ta in tårtan nu? - Kan du följa med mig?
Kan du låta bli att nämna tårtan vid bordet?
Hämta den och ta in den med ljuset. Jag vill tända ljuset.
- Fort, gå och hämta den. - Ja, det ska jag göra.
Jag sa att jag ville tända ljuset. Och jag vill bära in den så här.
Tack.
Vill du att jag ska göra det?
Är allt bra med dig?
Jag gjorde det inte rätt.
Du gjorde allting rätt. Det gjorde du.
Vila lite nu. Så ses vi i morgon.
- God natt. - God natt.
Mamma.
- God morgon. - God morgon.
- Klarar du väskorna själv? - Ja tack.
- Där. - Tack.
Jag vill bara säga innan du åker att jag hoppas att du är okej.
Tack. Och jag skulle säga tack för att du tog hand om mig.
- God jul. - Ha en fantastisk jul.
- Hej då. - Hej då.
- Hej, Bill. - Hej.
Hoppa in.
- Tack för all din vänlighet. - Absolut ingen orsak.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service
Ansvarig utgivare: Kristina Pesznecker Scanbox Entertainment Sweden AB