‎Întunericul mi se pare frumos.
‎Rezonează cu sufletul meu.
‎Muzica pe care o fac ‎se numește Black metal.
‎E pierdere și distrugere.
‎Morbid e numele meu de scenă.
‎E reprezentarea fizică ‎a subconștientului meu întunecat.
‎Toți avem un eu întunecat.
‎Fiecare are o parte secretă ‎pe care o ascunde de alții.
‎Eu aleg să îmbrățișez monstrul din mine.
‎Pot să fac ce vreau când sunt Morbid.
‎Pot să scap cu orice.
‎Dacă iese cu sânge, asta e!
‎Câteodată exagerez.
‎MORBID - CECIL HOTEL
‎Cred că Morbid a ucis-o pe Elisa Lam.
‎PUBLICARE
‎Era cazat la hotel.
‎Ea era o țintă ușoară ‎și a fost manipulată de infractorul ăsta.
‎Toată lumea îl suspectează.
‎Oamenii credeau că toate legăturile ‎dintre acest Morbid…
‎Sunt aici, la Cecil Hotel.
‎…și Elisa Lam
‎nu pot fi o coincidență întâmplătoare.
‎Așa că lumea a început să ia atitudine ‎pentru a face ceva în legătură cu Morbid.
‎Trebuie să-l găsim.
‎Cine e tipul ăsta?
‎S-a descoperit că-l cheamă Pablo Vergara.
‎Și au început să-i scrie.
‎Tu ai ucis-o pe Elisa Lam, nu?
‎Criminal nenorocit!
‎Spune adevărul!
‎Spre surprinderea lor, ‎a răspuns postând un clip.
‎Sunt Morbid.
‎Voiam să vă informez că sunt nevinovat.
‎Autopsia inițială s-a încheiat,
‎dar încă nu știm ‎ce s-a întâmplat cu Elisa Lam.
‎Ni s-a alăturat Jina You. Mulți sperau ‎ca autopsia să dea răspunsuri.
‎Și nu vom primi răspunsurile încă.
‎Reprezentanții morgii din LA
‎ne-au informat că nu se știe cauza morții.
‎Pentru a o afla, ‎trebuie făcute alte teste.
‎DEPARTAMENTUL DE MEDICINĂ LEGALĂ ‎LOS ANGELES, MORGA
‎ȘEF MEDICINĂ LEGALĂ ‎MORGĂ
‎Departamentul de medicină legală decide
‎ce se întâmplă cu subiecții examinați.
‎Fiecare are o poveste și, în final,
‎vrem să putem oferi o concluzie ‎pentru acea poveste.
‎În cazul Elisei Lam,
‎după autopsie, nu știam ‎dacă era o moarte cauzată de cineva,
‎sinucidere sau moarte accidentală.
‎Așa că a trebuit să așteptăm ‎câteva săptămâni ca să vină rezultatele.
‎Până la urmă, ‎am primit rezultatele toxicologice.
‎Având în vedere ‎comportamentul ei ciudat din lift,
‎se poate să fi fost sub influența ‎unui drog halucinogen.
‎Dar n-am găsit dovezi
‎că ar fi consumat alcool ‎sau orice fel de droguri ilicite.
‎În orice caz în care ai antecedente ‎de depresie sau tulburare bipolară,
‎poți să verifici
‎dacă a luat multe pastile ‎ca să se sinucidă.
‎Și n-am găsit așa ceva.
‎Singurele medicamente identificate ‎au fost medicamentele prescrise
‎pentru tulburarea bipolară ‎pe care era normal să le fi luat.
‎Dar cantitatea de medicamente prescrise ‎era foarte scăzută.
‎E interesant.
‎În ceea ce privește ‎descrierea medicamentelor
‎găsite în camera de hotel în sticlele ei,
‎era o cantitate mai mare ‎de pastile în sticle
‎decât trebuia să fie ‎de la data eliberării rețetei.
‎Când am verificat ‎rezultatele toxicologice,
‎am analizat medicamentele rămase ‎în camera de hotel.
‎Se părea că nu a luat ‎câte medicamente trebuia.
‎De ce ar face așa ceva?
‎Ce se petrecea, de fapt?
‎În căutarea răspunsurilor, ‎e important să înțelegem ce viață avea
‎înainte să ajungă în LA
‎și de ce a fost influențată ‎în ultimele ei zile,
‎înainte să ajungă în rezervor.
‎Unde aș fi eu fără internet?
‎Cred că navigăm pe internet
‎pentru că în viața reală ‎nu găsim conexiunea umană
‎care ne trebuie pentru a supraviețui.
‎Căutăm pe internet singuri ‎și la nesfârșit.
‎Când încercăm ‎să rezolvăm cazul misterios al Elisei,
‎încercăm să punem cap la cap o poveste
‎pentru a înțelege mai bine
‎ce se întâmpla în mintea ei.
‎Putem fi empatici.
‎Să le reamintim celorlalți ‎că suntem oameni, că și ei sunt oameni.
‎Dacă asculți, vei înțelege mai multe.
‎Elisa era inteligentă ‎cu o fire introspectivă.
‎Când îi citești postările,
‎o înțelegi pentru că a scris din suflet.
‎Potrivit unora, ‎sufăr de un dezechilibru chimic.
‎Pot să locuiesc în creierul altcuiva?
‎Aș vrea ca cineva din jurul meu ‎să înțeleagă.
‎Boala bipolară e încă stigmatizantă ‎pentru majoritatea
‎și mulți nu o înțeleg.
‎Când ești bipolar suferi ‎de schimbări drastice de dispoziție.
‎Suferi de depresie și manie.
‎Nu ai nevoie de prea mult somn, ‎ești invadat de gânduri, îți asumi riscuri
‎și, în general, cel mai bun tratament ‎este cel medicamentos,
‎plus terapia cognitivă.
‎În unele postări, ‎Elisa scrie că îi era greu
‎să se împace cu boala ‎și cu nenumăratele medicamente.
‎Iau pastilele. ‎Le numesc micul dejun al campionilor.
‎Urăsc să le iau zilnic.
‎Se pare că avea ‎cel puțin patru medicamente.
‎Antidepresive, un stabilizator ‎al dispoziției și un antipsihotic atipic.
‎Trebuie să-mi revin.
‎Îmi pierd timpul ‎în comparație cu colegii mei.
‎Trebuie să merg undeva ‎pentru a-mi găsi motivația.
‎Cred că Elisa a pus ‎multă presiune asupra sa
‎ca să arate că poate fi ca ceilalți.
‎Poate s-a gândit că dacă va călători, ‎dacă va avea o aventură,
‎înseamnă că e normală, capabilă.
‎Sunt foarte încrezătoare în forțele mele.
‎Următorul pas al aventurii fulminante: ‎Coasta de Vest.
‎Elisa Lam a mers spre San Diego
‎și apoi de-a lungul Coastei.
‎Am ajuns în La-La Land.
‎Pe 28 ianuarie, ‎Elisa a ajuns în Los Angeles
‎și s-a cazat la hotel.
‎A petrecut câteva zile ‎explorând orașul Los Angeles.
‎E greu să-ți dai seama ce s-a întâmplat, ‎dar, în baza raportului de analize,
‎cred că, în timpul călătoriei, ‎Elisa a încetat să-și ia medicamentele.
‎Dacă încetează să mai ia medicamentele,
‎riscurile apariției ‎unei schimbări de dispoziție cresc.
‎În timp ce era aici, în Los Angeles,
‎ea s-a dus la Burbank într-o zi ‎pentru a asista la o producție în direct.
‎Dar acolo s-a purtat neobișnuit, ciudat.
‎A scris o scrisoare lungă
‎și a cerut ca această scrisoare ‎să fie dată prezentatorului.
‎Asta, evident, ‎a ridicat probleme de securitate.
‎A fost escortată afară de către paznici.
‎Au privit-o ca pe un potențial risc.
‎La Cecil Hotel,
‎Elisa stătea în cameră cu alte două fete.
‎Fetele acelea au început să se plângă ‎de comportamentul ei neobișnuit.
‎N-am mai vorbit în public despre asta, ‎dar deranja.
‎Lăsa bilețele ‎pe paturile celorlalți oaspeți.
‎Bilețele fizice.
‎Scria: „Pleacă! Du-te acasă! Ieși!”
‎Când ceilalți oaspeți voiau ‎să intre în cameră,
‎ea nu deschidea ușa.
‎Le cerea parola.
‎În noaptea dinaintea celei în care trebuia ‎să plece, am mutat-o în altă cameră.
‎Părea să fie mai bine pentru ea așa.
‎În aceeași seară, ‎a coborât la recepție și…
‎Nu știu cum să explic mișcarea, dar a zis:
‎„Sunt nebună, ‎dar și orașul ăsta e la fel.”
‎Atunci nu i-am dat mare importanță.
‎Până la urmă eram la Cecil Hotel.
‎Era o întâmplare printre multe altele.
‎Treci peste.
‎În acel moment am început ‎să realizăm starea ei mintală.
‎Știam că Elisa ‎nu își mai lua medicamentele.
‎Am început să ne gândim mai serios ‎că, în starea aceasta,
‎ar fi putut deveni victima ‎unor activități infracționale.
‎Investigația a început să se concentreze
‎pe aflarea modului ‎în care a ajuns în rezervor.
‎Am considerat că e necesar ‎să văd mediul în care a fost găsită.
‎CECIL HOTEL
‎Am vrut să-i urmărim parcursul.
‎Când ajungi pe acoperiș ‎ca să ajungi la rezervor,
‎trebuie să mergi pe niște țevi
‎și să te strecori printre rezervoare ‎ca să ajungi la cel în care era ea.
‎Trebuia să urci cadavrul pe scară
‎și să-l introduci prin trapa ‎din partea de sus a rezervorului.
‎Mai putea fi dusă acolo ‎de pe structura adiacentă,
‎dar tot trebuia ‎să urci cadavrul pe o scară.
‎Dacă ar fi fost ucisă ‎sau și-a pierdut cunoștința în altă parte,
‎chiar dacă era ușoară,
‎să urci cadavrul pe o scară abruptă ‎fără să-l lovești…
‎Nu e posibil.
‎Ar fi prezentat vânătăi, tăieturi,
‎traume ale corpului ‎ce ar fi fost descoperite la autopsie.
‎Cadavrul nu prezenta așa ceva.
‎În majoritatea cazurilor de înec,
‎victimele plutesc cu fața în jos, ‎cu mâinile și picioarele orientate în jos.
‎Dar, când a fost găsit cadavrul, ‎s-a raportat că plutea cu fața în sus.
‎E o descoperire unică. ‎Ar putea sugera un omor.
‎Dar ținând cont ‎că apa din rezervoare era folosită,
‎nivelul acesteia ar fi fluctuat.
‎Cred că fluxul apei
‎ar fi făcut-o să se rotească
‎și să ajungă în poziția găsită.
‎Analizând locul faptei,
‎nu am găsit nimic suspect
‎sau ceva care să indice cauza morții sale.
‎Deci, în acel moment,
‎aveam datele, circumstanțele ‎și toate informațiile necesare
‎pentru a genera raportul final.
‎DUPĂ PATRU LUNI DE LA MOARTEA ELISEI
‎A fost o perioadă lungă fără informații.
‎Cazul a stagnat, ‎cel puțin în ochii publicului.
‎Toată lumea aștepta rezultatele autopsiei.
‎În sfârșit, pe 21 iunie 2013, ‎rezultatele sunt publicate.
‎ȘTIRI
‎Moartea tinerei turiste canadience, ‎Elisa Lam,
‎a fost declarată un înec accidental.
‎MOARTEA ELISEI LAM, ACCIDENT
‎Oficialitățile au sugerat ‎că tulburarea bipolară a fost cauza.
‎Au spus că a murit înecată accidental.
‎Tulburarea bipolară ‎a fost un factor important.
‎Nu avea logică.
‎Toată comunitatea era șocată.
‎O înecare accidentală.
‎S-a înecat accidental.
‎Ei cred că a fost un accident. Chiar așa?
‎Nu se poate.
‎Am petrecut ore întregi investigând cazul.
‎Nu sunt deloc de acord cu medicul legist.
‎Nu are logică.
‎Mai ales că poliția LA a spus
‎că era un capac închis deasupra ei.
‎Am înțeles ‎că polițiștii au găsit capacul închis.
‎Cineva a băgat-o acolo ‎și a închis capacul, adică a fost ucisă.
‎Cred că toți au gândit ‎că va fi considerat un caz de omor.
‎Toți și-au dorit ‎să cerceteze rezultatele autopsiei
‎ca să înțeleagă cazul mai bine.
‎Am găsit un link ‎către raportul autopsiei Elisei.
‎L-am citit pagină cu pagină.
‎Asta mi s-a părut foarte curios.
‎TEST AGRESARE SEXUALĂ
‎Nu s-a găsit nimic la testul de viol.
‎Dar dacă nu a fost o agresiune sexuală,
‎de ce era dezbrăcată?
‎Rezultatele autopsiei au indicat ‎că nu există leziuni interne sau externe.
‎Doar pentru că trupul nu prezenta leziuni,
‎asta nu exclude un act criminal.
‎Poate a fost dusă pe acoperiș ‎sub amenințare,
‎forțată să intre în rezervor ‎și lăsată să moară, adică crimă.
‎Legistul a spus că a murit din cauză ‎că nu și-a luat medicamentele‎,
‎dar mi-e greu să cred asta.
‎N-am citit niciodată ‎despre bipolari care să facă așa ceva.
‎Nu cred că a murit ‎din cauza stării sale mintale.
‎Am văzut multe rapoarte.
‎Aici se petrecea ceva suspect ‎și misterios.
‎Par să fie neconcordanțe ‎în raportul de autopsie.
‎Tovar pare ambivalent în privința ‎concluziei că moartea a fost accidentală.
‎Există o secțiune în raportul autopsiei: ‎modul în care a murit.
‎NU A PUTUT FI DETERMINAT
‎Opțiunile sunt: ucidere, sinucidere, ‎accident și nedeterminat.
‎Se pare că inițial ‎se marcase „nedeterminat”,
‎dar apoi a fost tăiată opțiunea ‎și s-a marcat „accident”.
‎În plus, se pare că schimbarea ‎a fost făcută după trei zile.
‎15.06.2013, 18.06.2013
‎Cum au trecut ‎de la „nedeterminat” la „accident”?
‎De ce s-a modificat?
‎Se pare că șeful a venit și a zis:
‎„Nu, schimbă asta. Să fie «accident»!”
‎Poate că poliția LA ‎și-a folosit relațiile de la morgă.
‎Au spus că e accident ‎pentru a ascunde adevărul.
‎E o cale ușoară de a închide cazul.
‎Vor să înăbușe totul ‎pentru că au ceva de ascuns.
‎Am căutat informații despre anchetă,
‎dar nu am văzut dosarele poliției
‎și asta ridică întrebări.
‎Mulți au cerut raportul poliției,
‎dar nimeni nu l-a primit.
‎Mă gândeam că e clar,
‎asta confirmă că e o conspirație.
‎Pentru comunitatea online,
‎asta sugerează ‎un nivel mult mai mare de corupție.
‎Această conspirație a fost orchestrată
‎și oamenii ăștia au colaborat.
‎Cei implicați în mușamalizare…
‎sunt poliția LA…
‎morga…
‎directorul hotelului…
‎angajatul care a găsit-o
‎și mai era
‎cel care stătea la hotel
‎și care se credea că a ucis-o pe Elisa.
‎Mulțumesc că ai acceptat ‎să vorbești cu noi.
‎Știu că nu e ușor să vorbești despre asta.
‎Nu am mai vorbit despre asta de șapte ani.
‎Mi-am dat seama că nu poți rezolva nimic
‎dacă fugi de problemele tale ‎și că trebuie să le înfrunți.
‎Indiferent cât de grele ar fi.
‎25 FEBRUARIE, 2013 ‎LA ȘASE ZILE DE LA DESCOPERIREA CADAVRULUI
‎Acest incident a început ‎în februarie 2013.
‎M-am trezit și prietena mea
‎îmi trimisese un mesaj.
‎BUNĂ!
‎CE AI FĂCUT? ‎DE CE APARI LA ȘTIRI?
‎Link-ul m-a dus ‎la site-ul unui post TV taiwanez.
‎Morbid solistul Dynasty of Darkness, ‎e satanist.
‎Muzica lui este despre cadavre și moarte.
‎Se presupune că e ucigașul Elisei Lam.
‎Îmi văd poza acolo,
‎și spuneau
‎că sunt suspectat de crimă.
‎De uciderea Elisei Lam.
‎Cântărețul a scris mesaje online
‎cu câteva zile înaintea faptei, ‎sugerând că a ucis-o.
‎Brusc, încep să primesc sute de mesaje
‎de la oameni din toată lumea.
‎Ai omorât-o pe Elisa Lam?
‎Ai omorât-o pe Elisa Lam, nu?
‎„‎Te urâm! Criminalul dracului! ‎De ce ai făcut-o?”
‎O să o încasezi pentru ce ai făcut.
‎Am fost șocat, confuz.
‎Înainte de asta, ‎nu auzisem niciodată de Elisa Lam.
‎După aceea, PGR, ‎un fel de FBI al Mexicului,
‎a venit la mine acasă.
‎M-au întrebat ‎dacă am făcut ritualuri sataniste
‎de sacrificare a animalelor.
‎Dar n-am fost acuzat niciodată.
‎Mai târziu, mi-am dat seama
‎că sunt acuzat de crimă
‎pentru că cei din comunitatea Websleuths ‎au găsit un film cu mine
‎pe care l-am publicat pe Internet ‎când eram cazat la Cecil Hotel.
‎Salut!
‎Sunt în Cecil Hotel, ‎în centrul orașului Los Angeles.
‎Am fost acolo în februarie 2012 ‎și am stat trei zile.
‎Și atât.
‎Mereu fac asta.
‎Mă întreb dacă oamenii încep să se sperie.
‎A fost cu un an înainte ca Elisa Lam ‎să se cazeze la hotel.
‎REZERVARE HOTEL: PABLO VERGARA
‎DE LA: 04.02.2012, PÂNĂ LA: 07.02.2012
‎Când a murit, nici măcar nu eram în țară.
‎Eram în Mexic și lucram la albumul meu.
‎Am contracte de la studio,
‎ștampile pe pașaport ‎și, chiar dacă am toate astea,
‎comunitatea Websleuths ‎m-a judecat după aspect.
‎I-a înverșunat.
‎DEVOREAZĂ
‎Sigur, unele versuri vorbesc ‎despre moarte, crimă și altele.
‎Dar sunt doar versuri, muzică, artă.
‎Nu înseamnă că sunt ucigaș.
‎Am vrut să clarific lucrurile ‎și să mă apăr.
‎Așa că am făcut un clip ‎în care am spus că sunt nevinovat.
‎Sunt Morbid.
‎Voiam să vă informez
‎că nu am ucis-o pe Elisa Lam.
‎Sunt nevinovat.
‎Am decis să-mi schimb vocea
‎și să port mască pentru că eram paranoic.
‎Dar comunitatea Websleuths nu a renunțat.
‎Mi-au raportat conturile și, până la urmă, ‎canalul meu de Youtube…
‎contul meu de Facebook ‎și contul de e-mail au fost închise.
‎Pentru ei n-a contat că am fost sincer.
‎Voiau să mă distrugă, mă urau.
‎HAI ÎN LA, O SĂ TE OMORÂM
‎AI UCIS-O PE ELISA LAM ‎VREI SĂ MĂ OMORI?
‎Au fost doar acuzații false, ‎amenințări cu moartea.
‎În fiecare zi, în fiecare săptămână,
‎nu exista scăpare.
‎La un moment dat, când ai parte ‎de atâta ură și negativitate,
‎ceva în mintea ta se rupe.
‎Se strică ceva.
‎După o vreme, nu mai reziști.
‎Nu-ți poți apăra viața, muzica și arta.
‎Și, oricât de puternic ești, ‎te simți neputincios.
‎Eram într-o stare proastă.
‎Cred că am avut o cădere psihică.
‎Am încercat să mă sinucid.
‎M-am trezit într-un spital de psihiatrie.
‎Membrii Websleuths și-au văzut de viață ‎de parcă n-a fost nimic.
‎Dar mi-au întors viața cu susul în jos.
‎Simt că mi-am pierdut ‎libertatea de exprimare.
‎N-am mai făcut muzică
‎și, când încerc, nu mai e la fel.
‎Încerc să-mi refac viața,
‎dar e nasol în fiecare zi.
‎N-o să-mi revin.
‎Și va trebui ‎să trăiesc toată viața cu asta.
‎Am rămas marcat pe viață.
‎DEPARTAMENTUL DE POLIȚIE DIN LOS ANGELES
‎Îmi amintesc ceva ciudat.
‎Membrii Websleuths încercau ‎să lege cazul Elisei Lam
‎de un cântăreț din Mexic.
‎Pot spune doar că nu a fost implicat.
‎Înțeleg că membrii Websleuths încercau ‎să facă ceea ce e bine, ca și noi.
‎Devii dependent.
‎Vrei să rezolvi cazul.
‎Entuziasmul de a urmări criminalul.
‎Dar, în acest caz, ‎ei se îndepărtau de probe.
‎Informațiile de fond folosite ‎pentru a concluziona că a fost accident
‎nu sunt neapărat puse ‎la dispoziția publicului.
‎Cred că cei de pe Internet
‎nu cunoșteau întreaga poveste.
‎Nu știau toate detaliile.
‎În primele faze ale anchetei, ‎când vorbeam cu familia,
‎nu s-a divulgat ‎cât de gravă era problema ei mintală.
‎Cu timpul, am aflat de la sora Elisei
‎că Elisa avea un obicei ‎de a nu-și lua medicamentele…
‎și de mai multe ori…
‎asta o făcuse să aibă o cădere nervoasă.
‎După spusele familiei ei, ‎începea să delireze,
‎vedea lucruri care nu există.
‎De fapt, situația devenise ‎așa de rea încât,
‎cel puțin o dată,
‎a trebuit să fie internată.
‎Conform dovezilor, se pare că Elisa ‎suferea de tulburare de gradul unu.
‎E versiunea mai severă ‎a tulburării bipolare.
‎Putea să aibă episoade psihotice.
‎În acea stare, ‎nu îți poți organiza gândurile,
‎nu ai logică
‎și e greu să separi fantezia de realitate.
‎Cred că atunci când analizezi ‎comportamentul ei de la hotel,
‎de la emisiunea înregistrată ‎și chiar filmarea din lift…
‎îți dai seama că avea un episod psihotic.
‎În noaptea dispariției, ‎părea să fie singură în hotel.
‎Apoi a intrat în lift.
‎În clipul din lift, ‎comportamentul ei prezintă
‎trăsături de paranoia și persecuție.
‎Se pare că avea halucinații.
‎Sora ei a spus că s-a mai comportat așa.
‎Am aflat că, ‎în timpul unui episod psihotic,
‎se temea că o urmărește cineva.
‎E posibil să fi avut halucinații vizuale ‎și auditive.
‎Vocile pot spune lucruri înfricoșătoare:
‎că cineva vrea să te rănească ‎sau că ar trebui să te sinucizi.
‎Nu ai cum să le ignori.
‎Elisa Lam era într-o stare de disperare
‎și fugea de ceva care era în mintea ei.
‎În acea stare, ‎putea chiar să i se pare că e vânată.
‎Să creadă că viața îi e în pericol.
‎Alerga prin hotel ‎încercând să-și salveze viața.
‎Sora Elisei a spus că, în trecut,
‎se speria, delira,
‎fugea să se ascundă, se ascundea sub pat.
‎În acel moment, a urcat pe acoperiș.
‎Pare logic să considere rezervorul de apă ‎ca pe un loc unde să se ascundă.
‎A urcat scara…
‎a deschis capacul
‎și a sărit în rezervor.
‎Odată ce a ajuns acolo, ‎exista o singură ieșire. Capacul.
‎Dacă e plin cu apă, poți să ieși.
‎Dar dacă apa e folosită și nivelul scade,
‎e mai greu să ajungi sus.
‎Cred că a rămas blocată.
‎Singura cale de a rămâne în viață ‎ar fi să rămână la suprafață cât de mult.
‎S-a dezbrăcat în rezervor.
‎Poate e încercat să devină mai ușoară ‎ca să poată pluti.
‎Există și posibilitatea de hipotermie.
‎Apa poate atinge o temperatură scăzută.
‎În acea situație, ‎indivizii încep să se dezbrace
‎din cauza schimbărilor fiziologice ‎din interiorul corpului.
‎Dar până la urmă s-a înecat.
‎O poveste cu final trist.
‎În retrospectivă,
‎nu existau dovezi concludente ‎de act criminal.
‎Nu existau dovezi ‎că a intenționat să își facă rău
‎în starea în care era.
‎Așa că nu cred că s-a sinucis.
‎Am încredere în decizia mea
‎de a o numi moarte accidentală prin înec,
‎tulburarea bipolară ‎fiind o cauză importantă.
‎E important ca oamenii ‎să înțeleagă tulburarea bipolară.
‎E o boală și te poate afecta oricând.
‎Știu că există probleme
‎cu privire la data din raport.
‎Suntem oameni. S-a produs o eroare.
‎Am corectat eroarea ‎și am bifat acolo unde trebuia.
‎Dacă vă uitați de aproape la acele date,
‎veți vedea ‎că amândouă sunt 18, nu 15 și 18.
‎Deci a fost o interpretare greșită.
‎Unii oameni încă sunt de părere ‎că există o conspirație.
‎Că s-au tăiat porțiuni din clip ‎pentru a proteja identitatea criminalului.
‎S-a tăiat ‎când ușile sunt pe cale să se închidă.
‎Clipul a fost încetinit.
‎Timpul afișat pare încețoșat ‎sau modificat.
‎În acest tip de anchetă,
‎uneori nu faci anumite detalii publice.
‎De exemplu, ora exactă din lift.
‎De aceea ștampila temporală ‎a fost modificată.
‎Viteza clipului a fost încetinită
‎pentru că speram ‎ca cineva să o recunoască.
‎Nu pot da un răspuns concret
‎dacă departamentul nostru ‎de relații publice
‎sau dacă agențiile media independente
‎l-au editat dintr-un oarecare motiv,
‎dar știu ‎că orice modificare posibilă a clipului
‎nu a fost făcută de angajații hotelului.
‎Dovezile vorbesc de la sine.
‎Și nu era nimic suspect
‎la clipul original ‎pe care îl avem în custodie.
‎Mai sunt toate întrebările
‎legate de posibile neglijențe ‎ale poliției LA
‎pentru că nu au căutat în rezervoare.
‎Și știu că anchetatorii regretă ‎că n-au descoperit-o în rezervor.
‎Era acolo. Doar că n-au găsit-o.
‎E nasol.
‎Și cred că se poate vedea că mă emoționez,
‎fiindcă nu ai cum să uiți.
‎În acest caz, am aflat ce s-a întâmplat.
‎Dar răspunsul a durut.
‎Deci e regretabil că unii cred ‎că există o conspirație,
‎dar nu există.
‎Am pierdut atât timp cu misterul,
‎intrigile și ciudățeniile poveștii,
‎încât am uitat că familia și prietenii,
‎oameni care țineau la Elisa ‎și o cunoșteau,
‎percep cazul ăsta foarte diferit.
‎Pentru ei, cred că a fost iadul pe pământ. ‎E traumatizant. E dureros.
‎În afara restaurantului familiei,
‎există un monument comemorativ ‎pentru o tânără dispărută prea curând
‎într-un mod ce nu poate fi uitat.
‎Pe 19 septembrie 2013,
‎părinții Elisei ‎au dat Cecil Hotel în judecată.
‎Păreau să creadă ‎că a fost un înec accidental,
‎dar acuzau angajații de neglijență.
‎Am mers personal la audiere…
‎ca să văd dacă mai aflu ceva.
‎Avocatul familiei Lam a pretins
‎că acoperișul nu era sigur.
‎Ar fi trebuit să facă mai multe ‎pentru a opri accesul publicul acolo.
‎Avocatul nostru a spus ‎că am luat măsuri de securitate.
‎Pe acoperiș au acces doar angajații.
‎Ușa de pe acoperiș e întotdeauna conectată ‎la sistemul de alarmă.
‎În schimb, scara de incendiu ‎poate fi accesată de oricine.
‎În caz de urgență, trebuie să scapi.
‎În ceea ce privește rezervoarele,
‎în afara riscului de cădere,
‎există riscul major ‎ca cineva să contamineze apa.
‎E foarte simplu.
‎Încuie capacele.
‎Pe atunci nu existau reguli ‎că trebuie să încui rezervoarele.
‎Sunt sigură că se încuie acum, ‎dar pe atunci nu se încuiau.
‎Ceea ce voiam eu să înțeleg mai bine
‎era starea capacului rezervorului.
‎Poliția a declarat…
‎că acel capac a fost închis.
‎Cum putea să închidă Elisa capacul?
‎Angajatul care a găsit-o e Santiago Lopez.
‎A spus în instanță că a urcat pe rezervor,
‎iar capacul…
‎era deschis.
‎Sunt informații noi și șocante.
‎Asta schimbă complet ‎posibilitățile morții ei.
‎FOST ANGAJAT AL CECIL HOTEL
‎Rezervorul avea un capac?
‎O ușă mică.
‎Când am ajuns acolo, era deschisă.
‎- Atunci am văzut-o. ‎- Era deja deschisă?
‎În ceea ce privește ‎găsirea cadavrului Elisei,
‎ni s-a spus
‎că un angajat al hotelului ‎a urcat pe scară.
‎Capacul era deschis…
‎dar nu asta s-a vehiculat în presă.
‎Știu că acel capac era închis ‎când au ajuns polițiștii.
‎E o lipsă de comunicare.
‎Cineva a zis că e închis ‎când a intenționat să zică deschis.
‎A fost o greșeală.
‎În plus,
‎avocatul familiei Lam a spus ‎că angajații hotelului
‎ar fi trebuit să o ajute pe Elisa.
‎Fiindcă Elisa Lam era cazată ‎în Stay on Main, în Cecil Hotel,
‎după ce a început ‎să aibă un comportament anormal,
‎părțile responsabile ‎aveau obligația să recunoască
‎că această persoană cazată la ei ‎nu se simțea bine.
‎Că avea nevoie de ajutor.
‎Dacă o întreba cineva dacă e bine,
‎unde e familia ei, dacă o pot contacta, ‎poate nu se termina așa.
‎Ca manager, cât de departe poți merge
‎cu măsurile de precauție ‎ca să știi dacă oamenii-s bine?
‎Comportamentul ei era ciudat, ‎dar nu suficient pentru a chema poliția.
‎Mă întreb
‎dacă aș fi sunat la Urgențe, ‎ar fi venit cineva?
‎De multe ori, ‎când suni la poliție, nu răspund.
‎Se întâmplă multe în zona asta.
‎E o mare problemă.
‎E copleșitor atât pentru poliție, ‎cât și pentru toți cei implicați.
‎Ce s-a întâmplat cu Elisa Lam e oribil, ‎dar nu e vina noastră.
‎Nu am fost responsabili pentru moartea ei.
‎Nu suntem responsabili.
‎Judecătorul a dat dreptate ‎celor de la hotel.
‎Cazul a fost respins.
‎Am aflat că acel capac nu era pus.
‎E foarte important.
‎Atunci s-a schimbat situația pentru mine.
‎Practic, a exclus ultima posibilitate
‎de intenție criminală în acest caz.
‎Mi-am dat seama că, până la urmă,
‎e o tragedie pentru o femeie care suferea.
‎Am văzut în clip cum circula liftul.
‎Aici e etajul la care a stat.
‎Pentru o vreme, am crezut că e o crimă
‎și eram aproape 100% sigur.
‎Încercând să înțeleg,
‎am crezut că dacă îi voi vedea mormântul, ‎o să pot să fiu împăcat.
‎Am găsit pe cineva care a fost drăguț ‎și a mers să filmeze.
‎Și a pus mâna pe mormântul ei pentru mine.
‎Acum îmi dau seama că o pot onora ‎prin acceptarea adevărului,
‎că a fost o tragedie ‎a unei morți accidentale.
‎Cred că e clar ce s-a întâmplat cu ea.
‎Când privești toate detaliile, ‎există o explicație.
‎Acest caz e încă cunoscut ‎drept un mister al internetului,
‎o legendă urbană modernă, ‎o poveste nesoluționată.
‎CLIPUL DIN LIFT: CE PĂRERE AI?
‎Când oamenii aud povestea Elisei Lam…
‎E un fenomen cultural care te prinde
‎și care creează o mișcare a maselor.
‎Mă gândesc numai la asta. ‎Trebuie să știu ce s‎-‎a întâmplat.
‎M-am uitat de o mie de ori.
‎Cred că oamenii speră ‎să fi existat un ucigaș
‎sau speră că teoriile conspirației ‎se vor confirma.
‎Realitatea e mult mai tristă.
‎SĂRACA FATĂ!
‎Bine.
‎Mi-am revăzut toate clipurile ‎înainte să vin.
‎Am văzut cât de mult credeam ‎în teoria conspirației.
‎Instinctul îmi spune…
‎Am fost atras ‎de toate coincidențele bizare
‎ale acestui caz.
‎ULTIMA LIBRĂRIE
‎Până la urmă, ‎sunt multe coincidențe extreme
‎care păreau ‎să se potrivească cu acele teorii.
‎Dar când ești prea implicat în ceva, ‎îți pierzi vederea de ansamblu.
‎Cred că oamenii depășesc limita asta
‎fără să aibă vreo dovadă.
‎Atunci pierzi controlul.
‎Atunci îi poți răni pe alții.
‎Când s-a dat vestea ‎că moartea ei a fost un accident,
‎nimeni nu și-a cerut scuze ‎și nimeni nu m-a contactat.
‎Nu s-a schimbat nimic.
‎E greșit.
‎Ar trebui să existe consecințe.
‎Trebuie să fim mai responsabili ‎cu ce spunem și ce facem.
‎Ce am pățit eu, poate păți oricine.
‎E ceva serios.
‎Am supraviețuit, dar mulți sunt hărțuiți ‎pe Internet și au de suferit.
‎După părerea mea, ‎locul ăla e un portal către iad.
‎Intri acolo și se întâmplă lucruri rele.
‎Mi-am dat seama ‎că poate sunt o altă victimă a acelui loc.
‎Dar în alt mod.
‎Am închis ușile
‎pe 1 ianuarie 2017.
‎Hotelul a fost vândut ‎unui grup din New York.
‎Acum valorează 80 de milioane de dolari. ‎O sumă fabuloasă.
‎S-a hotărât că jumătate din clădire ‎să devină locuințe sociale
‎și cealaltă jumătate, un hotel de lux.
‎Sper să fie un loc mai sigur ‎pentru toți cei implicați.
‎Conform rapoartelor,
‎noul proprietar vrea un bar pe acoperiș…
‎și o piscină.
‎Sper ca hotelul să aibă succes.
‎Chiar vreau asta.
‎Cred că merită încă o șansă.
‎Știu că ar putea să rupă gura târgului.
‎Să fie văzut într-o lumină pozitivă.
‎A sosit momentul.
‎Astăzi, vedem o reimaginare ‎a centrului orașului Los Angeles…
‎unde există această conglomerație ‎de persoane fără adăpost și sărăcie,
‎violență…
‎turism
‎și indivizi din înalta societate ‎ce locuiesc în apartamente noi.
‎Toți acești oameni sunt la un loc.
‎Așa că, acum, indivizii care vor ‎să facă bani în zona asta
‎au un discurs
‎cum că vor ‎să curețe străzile din Skid Row,
‎încercând să dea la o parte alți oameni.
‎Sunt mulți oameni care vin aici
‎și se plâng de cei fără adăpost.
‎Unde să se ducă oamenii ăștia?
‎Au fost întotdeauna acolo.
‎Tu ești cel care vine aici, ‎de ce îi desconsideri pe alții?
‎Dar asta fac ei.
‎Vorbim despre cei fără adăpost ‎de parcă ei ar fi problema.
‎Acei indivizi merită un spațiu mai bun ‎decât ceea ce am creat pentru ei.
‎Pentru că, în acest spațiu,
‎problemele de sănătate mintală ‎au devenit frecvente.
‎Și câte alte povești asemănătoare ‎cu cea a Elisei Lam
‎am ratat?
‎ULTIMA ADRESĂ CUNOSCUTĂ: ‎640 S. MAIN STREET ÎN CENTRUL LA
‎NUME: ELISA LAM
‎Depresia e nasoală. Punct.
‎Dacă cineva îți spune ‎că are depresie, nu întreba de ce.
‎Nu există motiv.
‎Spune-i în fiecare zi că o iubești.
‎Amintește-i zilnic că va fi mai bine.
‎Nu poți face nimic altceva.
‎Elisa era o tânără cu un viitor strălucit,
‎care făcea tot ce putea ‎ca să-și gestioneze boala.
‎Nu sunt ‎o persoană depresivă profesionistă.
‎Sunt mai mult decât atât.
‎Sunt foarte norocoasă.
‎Am lucruri minunate în viața mea.
‎Sunt plină de…
‎iubire.
‎Elisa avea multe calități, ‎era o ființă umană complexă.
‎Căuta fericirea…
‎tânjea după bucurie.
‎Știa ce vrea să devină.
‎Asta e problema potențialului.
‎Eram la un pas.
‎Ceea ce putea fi, dar nu s-a întâmplat…
‎îți frânge inima.
‎PUBLICARE
‎Cred că a dispărut dintre noi ‎un scriitor genial în devenire.
‎Am văzut cum scrie, cât de sinceră e.
‎Noi suntem cei care au pierdut.
‎O pierdere pentru toți.
‎Oamenii încă îi citesc blogurile
‎și îi scriu comentarii.
‎Are impact și în ziua de azi.
‎Fără îndoială, ți-ai lăsat amprenta.
‎Ai atins multe vieți, Elisa.
‎Probabil că i-ai salvat pe mulți.
‎Îmi dai speranță.
‎Te-am cunoscut ‎și acum știu că cineva mă înțelege.
‎Regret doar că nu te-am găsit mai devreme.
‎Nu voi uita povestea ta. Promit!
‎Elisa Lam ne-a unit.
‎Datorită ei, mi-am dat seama ‎că nu suntem singuri.
‎Nu suntem.
‎Sunt povești pe care nu le poți uita, ‎la care te gândești mereu.
‎Cu siguranță asta e una dintre ele.
‎N-o poți uita pe Elisa Lam.
‎Era importantă înainte să moară și încă e.
‎Realizezi că viața ei a contat.
‎Moștenirea ei trăiește.
‎Și fiind aici, ‎cu toată lumea, nu a dispărut de tot.
‎Presupun că asta e condiția umană.
‎Să te simți mare, important, dar să fii…
‎doar o scânteie în univers…
‎și să lupți ‎să accepți cele două adevăruri.
‎Dacă ai probleme de sănătate mintală,
‎sau știi pe cineva care are, ‎intră pe wannatalkaboutit.com.
‎Găsești informații și resurse.
‎Subtitrarea: Dan Anescu